ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/367/25	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., при секретарі судового засідання Андріїв Л. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Виконувача обов`язків керівника Надвірнянської окружної прокуратури, майдан Шевченка, 39, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405, в інтересах держави в особі Пасічнянської сільської ради, вул. Софії Галечко, буд. 127, с. Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78432, Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради, вул. Софії Галечко, буд. 127, с. Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78432
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд", вул.Надрічна, буд. 4-Б, м. Івано-Франківськ, 76019
про визнання додаткових угод недійсними та стягнення грошових коштів в сумі 47561,02 грн,

за участі: 
від прокуратури: Дубинський Володимир Богданович;
від позивачів Пасічнянської сільської ради та Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради: не з`явилися; 
від відповідача: Яцків Оксана Михайлівна.

встановив: Виконувач обов`язків керівника Надвірнянської окружної прокуратури звернувся з позовом до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Пасічнянської сільської ради, Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення грошових коштів в сумі 47561,02 грн.
Ухвалою суду від 27.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 16.06.2025 зупинено провадження у справі №909/367/25 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №920/19/24.
Ухвалою суду від 01.04.2026 провадження у справі №909/367/25 поновлено та призначено підготовче засідання. 
Щодо представництва прокурором інтересів держави.
Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частинами 3 та 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
За змістом ч. 1, ч. 3, ч. 4 та ч. 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.
З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".
У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 викладено таку правову позицію:
- прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу;
- бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк;
- звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення;
- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо;
- прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Обґрунтовуючи наявність порушення інтересів держави, виконувач обов`язків керівника Надвірнянської окружної прокуратури зазначає про те, що сторонами під час проведення закупівлі електричної енергії не дотримано вимоги чинного законодавства, максимальної ефективності та економії, що призвело до нераціонального та неефективного використання коштів місцевого бюджету.
Укладенням додаткових угод №№ 2-5 до договору поставки електричної енергії споживачу № 3001562/15/01 порушено матеріальні державні інтереси, оскільки, замовник торгів фактично отримав меншу кількість електричної енергії, що призвело до порушення суспільних інтересів в частині забезпечення досягнення мети проведеної тендерної закупівлі.
Звернення прокурора до суду спрямовано на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні такого значимого питання як раціональне та максимально ефективне витрачення бюджетних коштів, що здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства.
Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.
Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу інтересам держави.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України (далі – БК України) головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетним призначенням, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, – місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.
Згідно з п. 7 ч. 5 ст. 22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів затверджує кошториси розпорядників здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.
Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі якої ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.
Виконання зобов`язання за додатковими угодами до договору, укладених з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленим в ст. 3 даного Закону.
Використання коштів на оплату електричної енергії на підставі укладених додаткових угод за рахунок коштів місцевого бюджету є порушенням економічних інтересів держави.
Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування визначено рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, розпорядження якими від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють органи місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 16, ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Використання коштів місцевого бюджету у зв`язку із порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, якими за ст. 142 Конституції України, у тому числі, є доходи і кошти місцевих бюджетів, що у свою чергу, завдає шкоду інтересам держави, яка згідно зі ст. 7 Конституції України гарантує місцеве самоврядування.
Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, а заходи щодо стягнення безпідставно набутих бюджетних коштів, зокрема і у даному випадку, є невідкладними.
Відповідно до п. 1.1. Положення про Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради, Управління освіти, культури, молоді та спору Пасічнянської сільської ради є виконавчим органом Пасічнянської сільської ради.
Пунктом 1.6. Положення передбачено, що Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в територіальних представництвах Державного казначейства України, печатку і зображенням Держаного Герба України та своїм найменуванням, кутовий штамп та бланк встановлено зразка.
Відповідно до п. 7.1. Положення Управління фінансується за рахунок коштів сільського бюджету, виділених на його утримання, та залучення коштів.
Відповідно до Повідомлення про намір укласти договір та Звіту про виконання договору про закупівлю UA-2021-03-24-003397-c джерелом фінансування вказаної закупівлі є кошти місцевого бюджету.
Таким чином, Пасічнянська сільська рада є також належним позивачем, оскільки виступає засновником Управління освіти, культури, молоді та спору Пасічнянської сільської ради, а також Управління фінансується з сільського бюджету.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування визначено рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, розпорядження якими від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють органи місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 16, ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Використання коштів місцевого бюджету з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, якими за ст. 142 Конституції України, у тому числі, є доходи і кошти місцевих бюджетів, що у свою чергу, завдає шкоду інтересам держави, яка згідно зі ст. 7 Конституції України гарантує місцеве самоврядування.
Одним із основних принципів місцевого самоврядування згідно з вимогами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є судовий захист прав місцевого самоврядування.
Порушення інтересів держави обґрунтовано укладенням додаткових угод всупереч вимог чинного законодавства і інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю електричної енергії і зменшення його обсягу поставки.
Підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради та Пасічнянської сільської ради щодо захисту порушених інтересів держави.
Про порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель щодо необґрунтованого збільшення ціни на електричну енергію Управлінню освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради стало відомо після отримання від Надвірнянської окружної прокуратури листа від 27.02.2025 за № 55-453ВИХ-25, в якому прокурор інформував про виявлені порушення вимог законодавства та необхідність вжиття заходів до їх усунення.
У відповідь на лист окружної прокуратури Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради листом від 07.03.2025 за № 189/01-33 надало тільки затребувані копії документів. Водночас позицію щодо вжиття заходів стосовно стягнення з ТОВ "Прикарпатенерготрейд" надмірно сплачених грошових коштів не зазначено.
Окрім того, Надвірнянською окружною прокуратурою 27.02.2025 скеровано до Пасічнянської сільської ради лист яким звернуто увагу на порушення вимог законодавства при укладенні додаткових угод до договору та надання інформації про вжиті заходи сільською радою по стягненню з ТОВ "Прикарпатенерготрейд" надмірно сплачених грошових коштів за додатковими угодами.
Пасічнянська сільська рада листом від 21.03.2025 повідомила, що заходи позовного характеру не вживались.
Вказані вище обставини свідчать про те, що ані Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради, ані Пасічнянська сільська рада, знаючи про порушення інтересів держави при укладенні додаткових угод про збільшення ціни електричної енергії, та маючи відповідні повноваження для їх захисту, жодних заходів до усунення порушень не вжили, з позовом про визнання недійсними вищевказаних угод та про стягнення надмірно сплачених коштів до суду не звернулися.
Таким чином, за наведених обставин вбачаються підстави для представництва виконувачем обов`язків керівника Надвірнянської окружної прокуратури інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.
Позиція виконувача обов`язків керівника Надвірнянської окружної прокуратури та позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додаткові угоди № 2 від 30.08.2021, № 3 від 08.09.2021, № 4 від 29.09.2021, № 5 від 08.10.2021 до договору укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», внаслідок чого вартість 1 кВт.год. електричної енергії зросла на 0,885875 грн або +38,41%. Додаткові угоди №№ 2-5 до договору є недійсними, тому розрахунок за поставлену електроенергію повинен здійснюватися за ціною, визначеною у договорі, а саме 2,30622 грн за 1 кВт/год з ПДВ. Сума коштів - 47561,02 грн за непоставлений товар – 20622,93 кВт.год. підлягає стягненню з відповідача на користь Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.
Позиція відповідача.
Відповідач заперечує проти позову, з підстав наведених у відзиві на позов. Зазначає про те, що на момент укладення договору між ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради № 15/01 від 01.04.2021 року ціна за 1 кВт/год електричної енергії становила 2,30622 грн. з ПДВ, із них: 1,62792 – вартість електричної енергії, 0,29393 – тариф на послуги з передачі електричної енергії, 0,38437 – ПДВ.
Ріст ціни електричної енергії на ринку «на добу наперед» відбувався впродовж всього строку дії та виконання договору. Протягом дії договору ціна електричної енергії як товару за 1 кВт/год була підвищена до рівня 3,192095 грн. з ПДВ, з них: 2,366149 – вартість електричної енергії, 0,29393 – тариф на послуги з передачі електричної енергії, 0,532016 – ПДВ. При укладенні договору сторони не очікували такого значного зростання ціни на електричну енергію впродовж дії договору.
З метою мінімізації збитковості по договору, товариство зверталося до контрагента, Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради, з листами про збільшення вартості електричної енергії та ініціюванням змін до договору, за результатом розгляду яких було укладено чотири додаткові угоди.
ТОВ «Прикарпатенерготрейд», підтверджено факт коливання ціни товару, оскільки нами надано документальне підтвердження росту цін на ринку електричної енергії, видане органом, який має повноваження надавати такі висновки. Звернення відповідача до позивача щодо зміни ціни в бік збільшення відбувалося в період часу, який відповідає періоду виданих фактографічних довідок Івано-Франківською торгово-промисловою палатою.
Щодо зміни ціни за одиницю електричної енергії більше, ніж на 10% за один період, то необхідно звернути увагу на те, що законодавством не передбачено кількість додаткових угод, які можуть підписати сторони щодо зміни ціни за одиницю в межах 10%.
Виходячи з цього, було підписано 4 додаткові угоди щодо зміни ціни за одиницю товару, що опубліковані на веб-сайті Уповноваженого органу, кожна з яких не перевищувала 10%, тому вважає, що порушень законодавства в частині зміни ціни в межах 10% не відбулось. Таким чином, ТОВ «Прикарпатенерготрейд» не порушено встановлений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону імперативний 10% максимальний ліміт щодо збільшення ціни, визначеної у договорі.
Обставини справи, дослідження доказів.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури та представників сторін всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.
Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради проведено торги щодо закупівлі «Електрична енергія» з очікуваною вартістю 301053,95 грн.
Інформацію та матеріали процедури закупівлі оприлюднено на веб-порталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro» за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-03-24-003397-c.
За результатом проведення переговорної процедури переможцем визначено пропозицію ТОВ "Прикарпатенерготрейд" з пропозицією 301053, 95 грн.
Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради (надалі – споживач) 01.04.2021 укладено з ТОВ "Прикарпатенерготрейд" (надалі – постачальник) договір № 15/01 (надалі – договір) на постачання електричної енергії.
Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник продає електричну енергію (Код ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія) споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити отриману електричну енергію, на умовах цього договору.
Згідно з пунктом 2.2. договору обсяг електричної енергії складає 130 540 кВТ/год.
Пунктом 5.1 договору визначено, що ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором становить 2,30622 грн, в тому числі ПДВ 0,38437 грн.
Ціна за одиницю товару включає в себе вартість оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, що становить 0,29393 грн, без ПДВ.
Ціна електричної енергії не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, технічного обслуговування, комерційного обліку. Вказані послуги оплачуються споживачем самостійно.
Згідно з пунктом 5.2 договору загальна ціна становить 301 053,95 грн, в т.ч. ПДВ 50175,66 грн.
Відповідно до п. 5.4 договору постачальник за цим договором немає права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, крім передбаченої умовами договору.
Пунктом 13.1. договору визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2021, а щодо проведення розрахунків - до їх повного виконання.
Відповідно до п. 13.2 договору істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставини непереборної сили, затримки фінансування витрат Замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку із зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування – пропорційно до змін таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
В подальшому між Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради та ТОВ "Прикарпатенерготрейд" укладено 5 додаткових угод, із них 4 додаткові угоди до договору щодо збільшення вартості електричної енергії.
Додатковою угодою № 1 від 06.04.2021 до договору сторони, у зв`язку із допущеною технічною помилкою, за взаємною домовленістю, дійшли згоди змінити в тексті договору по постачання електричної енергії споживачу № 15/01 від 01.04.2021 номер договору споживача на «Договір про постачання електричної енергії споживачу № 3001562/15/01 від 01.04.2021».
Додатковою угодою № 2 від 30.08.2021 до договору сторонами, на підставі фактографічної довідки Івано-Франківської торгово-промислової палати від 13.08.2021 № В-469, збільшено ціну за 1 кВт/год електроенергії до 2,497663 грн за 1 кВт/год з ПДВ.
Згідно п. 6 додаткової угоди, додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини що виникли з 01.08.2021.
Додатковою угодою № 3 від 08.09.2021 до договору сторонами, на підставі фактографічної довідки Івано-Франківської торгово-промислової палати від 26.08.2021 № В-477, збільшено ціну за 1 кВт/год електроенергії до 2,707867 грн за 1 кВт/год з ПДВ.
Згідно п. 6 додаткової угоди, додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини що виникли з 11.08.2021.
Додатковою угодою № 4 від 29.09.2021 до договору сторонами, на підставі фактографічної довідки Івано-Франківської торгово-промислової палати від 08.09.2021 № В-499, збільшено ціну за 1 кВт/год електроенергії до 2,938672 грн за 1 кВт/год з ПДВ.
Згідно п. 6 додаткової угоди, додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини що виникли з 01.09.2021.
Додатковою угодою № 5 від 08.10.2021 до договору сторонами, на підставі фактографічної довідки Івано-Франківської торгово-промислової палати від 15.09.2021 № В-544, збільшено ціну за 1 кВт/год електроенергії до 3,192095 грн за 1 кВт/год з ПДВ.
Згідно п. 6 додаткової угоди, додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини що виникли з 11.09.2021.
Внаслідок укладення додаткових угод № 2 від 30.08.2021, № 3 від 08.09.2021, № 4 від 29.09.2021, № 5 від 08.10.2021 вартість 1 кВт.год. електричної енергії зросла на 0,885875 грн або +38,41%.
Як вказує позивач, таким чином порушено встановлений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" імперативний 10% максимальний ліміт щодо збільшення ціни, визначеної у договорі.
На виконання умов договору постачальником надано споживачу наступні рахунку за електроенергію електричної енергії:
1. Акт про використану енергію № 1 від 30.04.2021 про постачання електроенергії обсягом 30 931 кВт.год. у квітні 2021 року на суму 71 333,69 грн з ПДВ, яку сплачено в повному обсязі відповідно до платіжних доручень від 11.05.2021 № 60318 на суму 58 780,93 грн та № 44 від 11.05.2021 на суму 12 552,76 грн.
2. Акт про використану енергію № 2 від 31.05.2021 про постачання електроенергії обсягом 13 081 кВт.год. у травні 2021 року на суму 30 167,66 грн з ПДВ, яку сплачено в повному обсязі відповідно до платіжних доручень від 09.06.2021 № 60362 на суму 27 605,45 грн та № 60 від 09.06.2021 на суму 2 562,21 грн.
3. Акт про використану енергію № 3 від 07.07.2021 про постачання електроенергії обсягом 6 399 кВт.год. у червні 2021 року на суму 14 757,50 грн з ПДВ, яку сплачено в повному обсязі відповідно до платіжних доручень від 07.07.2021 № 60408 на суму 13 858,08 грн та № 75 від 07.07.2021 на суму 8899,42 грн.
4. Акт про використану енергію № 7 від 10.08.2021 про постачання електроенергії обсягом 1 814 кВт.год. у липні 2021 року на суму 4 183,49 грн з ПДВ, яку сплачено в повному обсязі відповідно до платіжних доручень від 12.08.2021 № 60462 на суму 3 567,72 грн та № 94 від 12.08.2021 на суму 615,77 грн.
5. Акт про використану енергію № 8 від 07.09.2021 про постачання електроенергії обсягом 2 269 кВт.год. у серпні 2021 року на суму 6 144,16 грн з ПДВ, яку сплачено в повному обсязі відповідно до платіжних доручень від 08.09.2021 № 113 на суму 633,65 грн та № 60498 від 08.09.2021 на суму 5 510,51 грн.
6. Акт про використану енергію № 9 від 11.10.2021 про постачання електроенергії обсягом 9 655 кВт.год. у вересні 2021 року на суму 28 372,87 грн з ПДВ, яку сплачено в повному обсязі відповідно до платіжних доручень від 12.10.2021 № 60559 на суму 27 843.91 грн та № 134 від 12.10.2021 на суму 528,96 грн.
7. Акт про використану енергію № 10 від 09.11.2021 про постачання електроенергії обсягом 20 388 кВт.год. у жовтні 2021 року на суму 65 080,43 грн з ПДВ, яку сплачено в повному обсязі відповідно до платіжних доручень від 10.11.2021 № 60617 на суму 54 533,75 грн та № 149 від 10.11.2021 на суму 10 546,68 грн.
8. Акт про використану енергію № 11 від 10.12.2021 про постачання електроенергії обсягом 25 380 кВт.год. у листопаді 2021 року на суму 81 014 грн з ПДВ, яку сплачено в повному обсязі відповідно до платіжних доручень від 14.12.2021 № 174 на суму 9 184,7 грн та № 60684 від 14.12.2021 на суму 71 829,30 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" у 2021 році за договором № 3001562/15/01 від 01.04.2021 фактично поставлено Управлінню освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради електричної енергії в обсязі 109 917 кВт/год., за які сплачено 301053,80 грн.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення. Висновки суду.
Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною четвертою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" № 922-VIII визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є ціна товару, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону № 922-VIII). Однак зазначена норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ, чинній на момент укладення договору про закупівлю та оспорюваної додаткових угод до нього істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
24 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 922/2321/22, в якій вирішувалось питання про те, чи дозволяють норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.
У пунктах 88-90 наведеної постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2024 року у справі № 922/433/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/779/23, від 06 лютого 2025 року у справі № 910/5182/24, від 18 лютого 2025 року у справі № 925/889/23 тощо, де інтерпретовано та застосовано положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як імперативну норму, яка визначає верхню межу дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.
Отже, згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов:
- збільшення ціни за одиницю товару до 10 %;
- збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку;
- така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
- така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю;
- обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
До того ж застосована законодавцем при формулюванні цієї норми конструкція "не частіше ніж один раз на 90 днів" фактично надає можливість вносити зміни до ціни товару неодноразово, але лише в межах дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 %.
Законом № 1530-ІХ внесено зміни до Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії".
Внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII слова "підписання договору про закупівлю" замінені словами "підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару", а друге речення після слів "дизельного пального" доповнено словом "природного". Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.
Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.
Додатково на підтвердження зазначеного свідчить зміст пояснювальної записки до проєкту Закону № 1530-IX (див. https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/634356), згідно з якою метою його прийняття було завершити реформу органу оскарження у сфері публічних закупівель, що відповідно дозволяє стверджувати, що подібні зміни вочевидь не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель (виконавцям) після підписання договору збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.
Іншими словами, зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.
Проте пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як у редакції, викладеній Законом №114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом № 1530-ХІ, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.
У постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 Велика Палата Верховного Суду висновує, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Внесені зміни Законом № 1530-ІХ до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не стосуються встановленої первісною редакцією цього Закону заборони збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.
Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За наведеного, суд у даній справі дійшов до висновку, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.
Щодо фактографічних довідок Івано-Франківської торгово-промислової палати як доказів коливання цін на ринку в сторону збільшення ТОВ «Прикарпатенерготрейд» суд зазначає про те, що вказані довідки не є належними доказами на підтвердження обставин коливання цін та вартості електричної енергії, оскільки визначають лише вартість товару та визначені період та не підтверджують коливання такого товару на ринку між датами укладення договору та додаткової угоди № 2 та в подальшому коливання між укладенням додаткових угод № 3-5. Крім того, фактографічні довідки за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру. В цінових довідках не відображено та неможливо простежити середню ринкову ціну з моменту укладання договору (01.04.2021) до часу укладання додаткової угоди № 2 (30.08.2021), не вказано вартість електричної енергії станом на дату укладення кожної додаткової угоди № 3-5 до договору, не відображено відомостей про коливання ціни в порівнянні з попереднім періодом.
Таким чином, інформація у наданих фактографічних довідках не містить відомостей щодо динаміки ціни на електричну енергію, відсутній аналіз вартості ціни електричної енергії на внутрішньому ринку на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, або обґрунтування коливання ціни упродовж періодів між укладеним договором та додатковими угодами у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
За встановлених судом обставин та наведених вище правових висновків, суд вважає, що додаткові угоди: №2 від 30.08.2021, №3 від 08.09.2021, №4 від 29.09.2021, №5 від 08.10.2021 до договору про постачання електричної енергії № 3001562/15/01 від 01.04.2021, укладені між Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" суперечать наведеним вище нормам ЦК України та Закону України "Про публічні закупівлі", тому підлягають визнанню недійсними.
Доводи відповідача викладені у відзиві на позов є безпідставними та спростовуються, з врахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Згідно наявних у матеріалах справи доказів, у 2021 році за Договором № 3001562/15/01 від 01.04.2021 Управлінню освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради відповідачем фактично поставлено електричної енергії в обсязі 109917 кВт/год., за які сплачено 301053,80 грн.
Враховуючи те, що зазначені додаткові угоди №2 від 30.08.2021, №3 від 08.09.2021, №4 від 29.09.2021, №5 від 08.10.2021 до договору про постачання електричної енергії № 3001562/15/01 від 01.04.2021 є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між позивачем та відповідачем щодо ціни на електричну енергію мали регулюватись п. 5.1 договору, яким встановлено, що ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим Договором становить 2,30622 грн, в тому числі ПДВ 0,38437 грн.
Виходячи з вказаної ціни, споживач мав сплатити за фактично поставлену електроенергію наступні суми:
- за квітень 2021 року – 71 33,69 грн (2,30622 грн*30 931 кВт.год.);
- за травень 2021 року – 30 167,66 грн (2,30622 грн грн*13 081 кВт.год.);
- за червень 2021 року – 14 757,50 грн (2,30622 грн*6 399 кВт.год.);
- за липень 2021 року – 4 183,49 грн (2,30622 грн*1 814 кВт.год.);
- за серпень 2021 року – 5 232,81 грн (2,30622 грн*2 269 кВт.год.);
- за вересень 2021 року – 22 266,55 грн (2,30622 грн*9 655 кВт.год.);
- за жовтень 2021 року – 47 019,21 грн (2,30622 грн*20 388 кВт.год.);
- за листопад 2021 року – 58 531,86 грн (2,30622 грн*25 380 кВт.год).
Загалом 253 492,78 грн з ПДВ (2,30622 грн*109 917 кВт.год.).
Різниця між сумою коштів, які фактично перераховано споживачем постачальнику за електроенергію по ціні, визначеній договором з урахуванням додаткових угод та сумою, яка мала бути сплачена за ціною, визначеною у договорі без урахування додаткових угод №№ 2-5 становить 47561,02 грн (301 053,8 грн – 253 492,78 грн).
Отже, вартість оплаченої Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради електричної енергії за недійсними додатковими угодами становить 47561,02 грн.
Таким чином, грошові кошти в сумі 47561,02 грн є такими, що були безпідставно одержані Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд", підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути Управлінню освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).
За наведеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову, судовий збір слід покласти на відповідача.
Керуючись статтями 2, 53, 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

позов Виконувача обов`язків керівника Надвірнянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Пасічнянської сільської ради, Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення грошових коштів в сумі 47561,02 грн — задовольнити.
Визнати недійсними додаткові угоди: №2 від 30.08.2021, №3 від 08.09.2021, №4 від 29.09.2021, №5 від 08.10.2021 до договору про постачання електричної енергії № 3001562/15/01 від 01.04.2021, укладені між Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд". 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд", вул.Надрічна, 4-Б, м. Івано-Франківськ, 760019, (ідентифікаційний код 42129720) на користь Управління освіти, культури, молоді та спорту Пасічнянської сільської ради, вул. Софії Галечко, 127, с. Пасічна, Надвірнянського району Івано-Франківської області (ідентифікаційний код 44067043) 47561 (сорок сім тисяч п`ятсот шістдесят одну) грн 02 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд", вул.Надрічна, 4-Б, м. Івано-Франківськ, 760019, (ідентифікаційний код 42129720) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури, вул.Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76604 (ідентифікаційний код 03530483) 12112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн судового збору (отримувач: Івано-Франківська обласна прокуратура, ЄДРПОУ 03530483, рахунок (IBAN) UA668201720343120001000003924, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача – МФО 820172).
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.06.2026. 

Суддя Неверовська Л. М.