УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/8/25 Головуючий у 1-й інст. Бєлкіна Д. С. 
Номер провадження №33/4805/402/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Пізнюр Наталії Анатоліївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Пізнюр Наталії Анатоліївни, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 23.12.2024 о 20 год 28 хв у селищі Порцелянове (Першотравенськ) по вул Службова 8 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає дійсності, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Пізнюр Н.А. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеозаписі зафіксовано автомобіль, який перебував у нерухомому стані на узбіччі дороги з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, а тому сам по собі факт перебування ОСОБА_1 на місці водія не підтверджує керування транспортним засобом. Також зазначає, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху не встановлено, а тому зупинка транспортного засобу була незаконною, у зв`язку з чим складені працівниками поліції процесуальні документи не можуть вважатися належними доказами. При цьому вказує, що постанова серії ЕНА №3717182 від 23 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП оскаржена в судовому порядку та станом на час подання апеляційної скарги рішення за результатами її перегляду не ухвалено. Посилається на відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зазначаючи, що під час спілкування з працівниками поліції він поводився адекватно, на запитання відповідав чітко, а його поведінка відповідала обстановці. Крім того, вважає, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а лише за допомогою спеціального технічного засобу. Стверджує, що від проходження огляду він не відмовлявся, а лише просив надати час для прибуття захисника, проте таке прохання працівники поліції безпідставно розцінили як відмову від проходження огляду, чим порушили його право на захист. Також зазначає, що акт огляду на стан сп`яніння та направлення до закладу охорони здоров`я у присутності ОСОБА_1 не складалися та йому не вручалися, що свідчить про істотні порушення процедури оформлення матеріалів справи. Окрім того, вказує на наявність у діях працівників поліції ознак провокації до вчинення адміністративного правопорушення та посилається на необхідність застосування у даній справі доктрини «плодів отруйного дерева».
Разом з апеляційною скаргою адвокат Пізнюр Н.А., в інтересах ОСОБА_1 , подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судом апеляційної інстанції не вирішувалося, оскільки апеляційна скарга подана у встановлений ст.294 КУпАП строк.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203573 від 23.12.2014 вбачається, що 23.12.2024 о 20 год 28 хв у селищі Порцелянове (Першотравенськ) по вул Службова 8 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає дійсності, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2-3).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203573 від 23.12.2024 (а.с.2-3); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.4); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 23.12.2024 (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Баранівської КНП від 23.12.2024 (а.с.7); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.8); відеозаписом події (а.с.11).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі із автомобільного відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейських об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
Зокрема, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівником поліції за порушення Правил дорожнього руху, про що його було повідомлено на місці події. У подальшому відносно нього винесено постанову серії ЕНА №3717182 від 23 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Також відеозаписом підтверджено, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 спочатку зволікав з наданням відповіді, а в подальшому почав наполягати на проведенні такого огляду лише після прибуття захисника та у його присутності. Водночас працівники поліції роз`яснили йому, що проходження огляду на стан сп`яніння не ставиться у залежність від прибуття захисника, та неодноразово пропонували пройти огляд у встановленому законом порядку. Незважаючи на це, ОСОБА_1 до проходження огляду не приступив, у зв`язку з чим його поведінка обґрунтовано була розцінена працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. Крім того, відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено про суть виявленого правопорушення та ознайомлено зі складеними адміністративними матеріалами, від підписання яких він відмовився. Також йому повідомлено про заборону подальшого руху.
Відеозаписом підтверджено, що працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі – Інструкція), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання складених процесуальних документів недопустимими доказами. 
Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. З відеозапису вбачається, що у працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлені йому ознаки такого сп`яніння. Отже, вимога поліцейського про проходження відповідного огляду була законною, а доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.
Доводи захисника щодо відсутності доказів керування транспортним засобом спростовуються відеозаписом з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського. 
Твердження про те, що ОСОБА_1 не доставлено до медичного закладу, невручення направлення до закладу охорони здоров`я не виключають наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки визначальним для кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП є факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим у працівників поліції не виникло обов`язку щодо його направлення до закладу охорони здоров`я.
Також чинним законодавством не передбачено обов`язкової участі захисника під час проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення. Відсутність адвоката не звільняла ОСОБА_1 від обов`язку виконати вимоги п. 2.5 ПДР та пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Посилання захисника на скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху не спростовують висновків суду першої інстанції у даній справі. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 було повідомлено причину зупинки транспортного засобу та виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння. За таких обставин його дії регламентувалися вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху України щодо обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння. Незгода ОСОБА_1 з підставами зупинки транспортного засобу, як і подальше скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, не перебувають у причинному зв`язку з невиконанням ним законної вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Посилання в апеляційній скарзі на неправомірні дії працівників поліції, умисну провокацію на відмову від проходження огляду не підтверджені належними та допустимими доказами. 
Надані стороною захисту заява про вчинення кримінального правопорушення від 05.05.2026, ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 травня 2026 року про зобов`язання внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та витяг з ЄРДР від 19 травня 2026 року зазначених висновків не спростовують. Вказані документи свідчать лише про звернення ОСОБА_1 із заявою про можливе вчинення кримінального правопорушення та початок досудового розслідування, однак не містять встановлених у передбаченому законом порядку обставин неправомірності дій працівників поліції під час документування адміністративного правопорушення та не спростовують доказів, покладених в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної та пояснення учасників справи в судовому засіданні не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, дослідив докази, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Пізнюр Наталії Анатоліївни, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич