1	Справа № 335/5948/24  2/335/384/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Чибінової Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 213 671,86 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 564,07 грн. Крім того, просив повернути судовий збір у розмірі 2 280,73 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своєчасно не сплачувала надані їй за адресою: АДРЕСА_1 , у нежитлове приміщення № ІІ, послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим за період з 01.06.2023 по 31.01.2024 у неї утворилась заборгованість у розмірі 213 671,86 грн.
Заочним рішенням Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2024 задоволено позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2023 по 31.01.2024, у розмірі 213 671,86 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 564, 07 грн. 
27.06.2025 відповідач, не погоджуючись із заочним рішенням суду, через свого представника -адвоката Яркіна М.С. звернулася до суду із заявою про його перегляд. У поданій заяві представник відповідача просить скасувати заочне рішення суду, посилаючись на те, що відповідач з жовтня 2022 року фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 , а тому не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Внаслідок цього вона була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема: надати суду пояснення, подати докази, заявити заперечення проти позовних вимог. 
На заперечення позовних вимог представник зазначив, що заочне рішення ухвалене без врахування істотних обставин справи, зокрема того, що в нежитловому приміщенні № II за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить відповідачу, відсутнє опалення (у тому числі батареї), що підтверджується Довідкою ОСББ «Яценка 4» від 09.07.2025 за підписом голови об`єднання Охотіна М.М. Крім того, у позовній заяві і в заочному рішенні не зазначено, на яку саме площу розраховано заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, у той час як, відповідно до технічного паспорта, приміщення складається з декількох частин (цоколь, перший поверх, ганок, літній майданчик), до яких застосовуються різні коефіцієнти при нарахуванні плати за опалення. На думку представника відповідача, ці обставини свідчать про те, що відповідач не мала можливості належним чином захистити свої права та законні інтереси під час первинного розгляду справи, що є підставою для скасування заочного рішення відповідно до вимог статей 284–287 ЦПК.
02.07.2025 ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
11.07.2025 на виконання ухвали судді, представником ОСОБА_1 - адвокатом Яркіним М.С. подано уточнену заяву про перегляд заочного рішення.
16.07.2025 ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Шевченко С.Й. поновлено пропущений строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, заяву прийнято та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою Вознесенівського районний суд міста Запоріжжя від 31.07.2025, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Орджонікідзевського (на цей час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2024 року по справі №335/5948/24 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
15.08.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідачки в особі представника - адвоката Яркіна М.С. надійшов відзив на позовну заяву, з посиланням на те, що відсутність розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2023 по 31.01.2024 та посилання позивача, як на доказ отримання послуги відповідачкою, на рішення виконавчого комітету про початок та закінчення опалювального сезону в м. Запоріжжі без зазначення його номеру, дати та точної назви, а також рахунки на оплату спожитої послуги на сайті Концерну «МТМ» не є належними, допустимими та достатніми доказами для стягнення з відповідачки 213 671,86 грн. Вважає, що неможливість перевірити правильність здійснених позивачем нарахувань заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, а також відсутність інформації щодо розгорнутої калькуляції нарахування заборгованості та окремих складових, покладених в основу здійснених позивачем розрахунків, зокрема формули цих розрахунків з посиланням на відповідні докази, які покладені в їх основу, перешкоджає встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Більш того, в нежитловому приміщенні № ІІ за адресою: АДРЕСА_1 відсутнє опалення, в т.ч. батареї та будь-які інші елементи системи централізованого теплопостачання, на підтвердження чого представником надано довідку ОСББ «Яценка 4» від 09.07.2025, технічний паспорт нежитлового приміщення, фотоматеріали, заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради від 08.08.2025.
Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що відповідачка послуги з централізованого опалення не отримує, її квартира відключена від теплопостачання, у ній відсутні радіатори, по яким надаються послуги теплопостачання, а матеріали справи не містять доказів того, що вилучення радіаторів тепла, і як наслідок неотримання послуг теплопостачання в квартирі відповідачки відбулось з вини останньої, тому в задоволенні позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» слід відмовити.
21.08.2025 через підсистему «Електронний суд» представником позивача за довіреністю Казубек Л.Ю. подано відповідь на відзив, з посиланням на те, що відповідно до визначення Методики 315 окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії. Тобто у випадку якщо приміщення споживача не підпадає під ознаки приміщення з індивідуальним опаленням, окремого приміщення з транзитними мережами опалення, приміщення з комбінованою системою опалення та не є допоміжним приміщенням чи місцями загального користування таке приміщення є опалювальним. Приміщення, яке є у власності відповідача відносять до опалювального приміщення.
Крім того, визначення підвального приміщення споживача як приміщення з транзитними мережами опалення відбувається на підставі Рішення виконавчого комітету ЗМР. Тобто довідка ОСББ «Яценка 4» від 09.07.2025 не є підставою для нарахування на приміщення відповідача як на окреме приміщення з транзитними мережами. Окрім цього, рішенням ЗМР № 286 від 28.04.2025 цей порядок було змінено, а саме у п. 7 розділі ІІІ щодо складання акту робочою комісією передбачено, що визнання підвального приміщення споживача, як приміщення з транзитними мережами опалення, відбувається за відсутності заборгованості за послугу з постачання теплової енергії або після укладання договору реструктуризації такої заборгованості. Крім того, щоб вважати приміщення відповідача відокремленим від загальної системи теплопостачання будинку необхідно дотримуватись Наказу № 169 від 26.07.2019 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, згідно якого передбачено процедур відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). В силу виконання приписів чинного законодавства, відповідачем не було надано: рішення комісії щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП; копію рішення органу місцевого самоврядування щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП; розроблений проект відключення будівлі від ЦО та/або ГВП, який має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил, і проект системи індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил; акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води. Представник позивача зазначає, що відповідачем не надано доказів щодо законного відключення приміщення від мережі централізованого опалення та належності приміщення до приміщень з транзитними мережами опалення. З огляду на вищевикладене позовні вимоги Концерну «МТМ» є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, разом з тим у матеріалах справи міститься заява від представника відповідача – адвоката Яркіна М.С., відповідно до якої просив розглянути справу без участі відповідача та його представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
02 червня 2026 року судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 08 червня 2026 року.
На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно з рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».
Основною метою діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. 
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». 
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на виконання повноважень, визначених ст. 11 Закону України «Про теплопостачання», затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення (надалі Методика).
Таким чином, визначення правил та умов надання послуг з теплопостачання, методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення відноситься до державного регулювання та не є повноваженням органів місцевого самоврядування, повноваження яких у сфері теплопостачання закріплено ст. 13 Закону України «Про теплопостачання».
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення № II за адресою АДРЕСА_1 , з 11.03.2019 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, а відтак є споживачем наданих за вказаною адресою житлово-комунальних послуг.
Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.
Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.
Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.
Індивідуальний договір про надання комунальної послуги вважається не укладеним лише у випадку, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
В даному випадку, від споживача, а саме від власниці нежитлового приміщення № II за адресою м. Запоріжжя, вул. Яценка, буд. 4, Концерн «Міські теплові мережі» жодної пропозиції про вибір моделі договору не отримав.
Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, якими врегулювано правовідносини у сфері надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, суд дійшов висновку, що через відсутність відповідного рішення співвласників багатоквартирного будинку про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування 02.10.2021 Концерном «МТМ» відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на офіційному веб-сайті Концерну публічного договору приєднання - Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, з 01.11.2021 між Концерном «МТМ» та відповідачем ОСОБА_1 , яка є власницею нежитлового приміщення, укладено Типовий індивідуальний договір № 72229641 про надання послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення № II за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до розрахунку основного боргу за договором № 72229641, споживачем послуги, яку Концерн «МТМ» надає за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення № II є відповідачка. Заборгованість перед позивачем за вказаною адресою за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2023 по 31.01.2024 складає 213 671,86 грн.
Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У статтях 19 та 25 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV «Про теплопостачання» (далі - Закон № 2633-IV) зазначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Відповідно до статті 20 Закону № 2633-ІV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм та типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 02.10.2021 між сторонами встановилися фактичні та договірні відносини з приводу надання послуг з постачання теплової енергії.
Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, що передбачено пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі Правила № 830).
Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі Методика № 315), встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.
Згідно з Методикою № 315 вирізняють 4 типи приміщень: окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії; опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря; приміщення з індивідуальним опаленням - приміщення, що забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела, встановленого у ньому, та що на законних підставах від`єднано від внутрішньобудинкової системи опалення, у якому забезпечується нормативна температура повітря; приміщення з комбінованою системою опалення - опалюване приміщення, в якому забезпечення тепловою енергією здійснюється внутрішньобудинковою системою опалення для часткового обігрівання та періодично працюючою догріваючою системою, встановленою на законних підставах. 
Відповідно до визначення Методики 315 окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії.
Відтак, у випадку якщо приміщення споживача не підпадає під ознаки приміщення з індивідуальним опаленням, окремого приміщення з транзитними мережами опалення, приміщення з комбінованою системою опалення та не є допоміжним приміщенням чи місцями загального користування таке приміщення є опалювальним.
Судом встановлено, що нежитлове приміщення № II за адресою АДРЕСА_1 , є опалювальним приміщенням.
При цьому, суд відхиляє аргументи відповідачки про те, що належне їй нежитлове приміщення є неопалювальним з наступних підстав.
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 4 Закону № 2189-VІІІ та пункту 8 Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 року № 197, наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169 затверджений Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі Порядок № 169).
Згідно з пунктом 1 Розділу III Порядку № 169 власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.
Відповідно до пункту 3 Розділу III Порядку № 169 для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.
Пунктом 4, 5, 6, 7 Розділу III Порядку № 169 передбачено, що заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії. Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника. Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.
Відповідно до пункту 13 Розділу III Порядку № 169 після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.
Таким чином, належними та допустимими доказами для підтвердження факту відключення нежитлового приміщення відповідачки від мереж централізованого опалення є акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.
При цьому, суд відхиляє посилання відповідачки на те, що вона не споживала послуги з постачання теплової енергії, які надавав Концерн «Міські теплові мережі», враховуючи, що приміщення, яке їй належить, відключене від опалення, на підтвердження вказаних доводів відповідачкою було долучено довідку ОСББ «Яценка 4» від 09.07.2025, технічний паспорт нежитлового приміщення, фотоматеріали, заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Запорізької міської ради від 08.08.2025. Разом з тим, суд враховує, що у відповідачки заборгованість виникла за період з 01.06.2023 по 31.01.2024.
Разом з тим, суд погоджується з доводами представника позивача, що довідка ОСББ «Яценка 4» від 09.07.2025, на яку посилається представник відповідачки, не є підставою для нарахування на приміщення відповідача як на окреме приміщення з транзитними мережами.
Отже, заперечуючи проти позову, відповідачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання процедури відключення належного їй приміщення від мереж централізованого опалення та наявності підстав для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. 
Перевіривши розрахунок заборгованості, суд встановив, що він відповідає вимогам пункту 5 розділу ІІІ Методики № 315. 
Встановленими судом обставинами та вищенаведеними нормами матеріального права спростовуються доводи представника відповідача про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію. Також, є безпідставними посилання на неналежність як доказу наданого Концерном «Міські теплові мережі» розрахунку заборгованості. Заперечуючи проти позову, відповідачка не надала доказів на його спростування, а також не надала власного розрахунку.
Згідно з вимог ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приймаючи до уваги, що відповідачкою не було жодним чином доведено що у неї відсутній борг перед позивачем, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, при зверненні до суду з вказаним позовом Концерн «МТМ» сплатив судовий збір у розмірі 4 844,80 грн. відповідно до платіжних інструкцій № 4906 від 23.04.2024 року та № 4907від 23.04.2024.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається у разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.
На підставі вищевикладеного суд задовольняє вимогу Концерну «МТМ» та повертає надлишково сплачену суму судового збору в розмірі 2 280,73 грн.
Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 564,07 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265, 259, 263-265, 268 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.322, 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2023 по 31.01.2024, у розмірі 213 671 (двісті тринадцять тисяч шістсот сімдесят одну) гривню 86 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 564 (дві тисячі п`ятсот шістдесят чотири) гривні 07 копійок.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2 280 (дві тисячі двісті вісімдесят) гривень 73 копійок, сплачений відповідно до платіжної інструкції № 4907 від 23.04.2024 на рахунковий рахунок № НОМЕР_1 ПАТ АБ «Укргазбанк», мфо 320478 ЄДРПОУ 32121458.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 08 червня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: Концерн «Міські теплові мережі», код ЄДРПОУ 32121458, юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання як ВПО: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.І. Рибалко