П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1427/26

22 червня 2026 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли із Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,
встановив:
17.05.2026 о 13 год 23 хв в с. Стримба, дорога Н-09 (Мукачево-Рахів-Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібірка-Львів) ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії не отримував, чим порушив п. 2.1.а. ПДР (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 670044 від 19.05.2026).
Також 17.05.2026 о 13 год 23 хв в с. Стримба, дорога Н-09 (Мукачево-Рахів-Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібірка-Львів) водій транспортного засобу марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не переконався у безпечності маневру повороту ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю марки Опель Астра, державний номерний знак НОМЕР_3 , який завершував маневр обгону, в результаті чого допустив з ним зіткнення, чим порушив п. 10.1. ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками (протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 670056 від 19.05.2026).
Крім того, 17.05.2026 о 13 год 23 хв в с. Стримба, дорога Н-09 (Мукачево-Рахів-Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Бібірка-Львів) водій транспортного засобу марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме допустив зіткнення з автомобілем марки Опель Астра, державний номерний знак НОМЕР_3 , після чого залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним, чим порушив п. 2 10.а ПДР (протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 670087 від 19.05.2026).
ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі, за обставин, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення. Додатково зазначив, що посвідчення водія на право керування транспортними засобами будь-якої категорії він не отримував, місце події після ДТП залишив. Потерпілому повністю відшкодовано усю матеріальну та моральну шкоду в загальному розмірі 90 400 грн, про що свідчить заява потерпілого, яка нотаріально засвідчена. У вчиненому щиро розкаюється, вказав, що подібного більше не повториться. Просив його суворо не карати, обмежитись штрафом, який він має можливість сплатити.
Від законного представника ОСОБА_1 його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в судовому засіданні клопотань чи заяв не надходило.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР).
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР) встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
Згідно пп. «а» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до вимог п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Згідно змісту п. 6 Положення право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли: - шістнадцятирічного віку - категорії А1, А; - вісімнадцятирічного віку - категорії В1, В, С1, С; - дев`ятнадцятирічного віку - категорії BE, C1E, СЕ; - двадцятиоднорічного віку - категорії D1, D, D1E, DE, Т.
Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Дослідивши матеріали справи, суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЕПР1 № 670044 від 19.05.2026 про адміністративне правопорушення (а.с. 1); телеграмою № 4757 від 17.05.2026 щодо реєстрації в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі повідомлення про ДТП із служби 102 (а.с. 2); поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , (а.с. 3-4); ); довідкою, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 5); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 6); фототаблицею місця ДТП (а.с. 9).
Таким чином, діяння ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до п. 10.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Дослідивши матеріали справи, також суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЕПР1 № 670056 від 19.05.2026 про адміністративне правопорушення (а.с. 1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2); телеграмою № 4757 від 17.05.2026 щодо реєстрації в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі повідомлення про ДТП із служби 102 (а.с. 3); поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , (а.с. 4-5); фототаблицею місця ДТП (а.с. 8).
Таким чином, дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ст. 124 КУпАП, оскільки він як учасник дорожнього руху порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Пунктом 2.10.а. ПДР встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Дослідивши матеріали справи, суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЕПР1 № 670087 від 19.05.2026 про адміністративне правопорушення (а.с. 1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2); телеграмою № 4757 від 17.05.2026 щодо реєстрації в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі повідомлення про ДТП із служби 102 (а.с. 3); заявою ОСОБА_3 від 17.05.2026 (а.с. 4); поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , (а.с. 5-6); фототаблицею місця ДТП (а.с. 9).
Таким чином, діяння ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ст. 122-4 КУпАП, оскільки він, будучи водієм транспортного засобу, залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний.
При цьому суддя зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив три адміністративних правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч. 2 ст. 126 КУпАП підлягають об`єднанню в одне провадження, а стягнення слід накласти у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Суддею встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у населеному пункті, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, порушив п. 2.1.а., а також п. 10.1. ПДР, що спричинило ДТП з пошкодженням транспортних засобів та п. 2.10.а ПДР, залишивши місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним. 
З урахуванням характеру вчинених правопорушень та особи правопорушника, вважаю за неможливе застосувати до правопорушника заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вчинив три адміністративних правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і така міра відповідальності не відповідатиме вчиненим правопорушенням і меті адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП.
Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення як штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави стягувати з ОСОБА_1 судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Закону України «Про судовий збір», ст. 23, 33, 36, 126 ч. 2, 122-4, 124, 251, 252, 283, 284 КУпАП,
постановив:
Об`єднати справи №348/1427/26, провадження №3/348/335/26, №348/1428/26, провадження №3/348/336/26 та №348/1429/26, провадження №3/348/337/26, про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам № 348/1427/26, провадження 3/348/335/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок (отримувач: IВАНО-ФРАНКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.IВАНО-ФРАНКIВСЬК, Отримувач ГУК в Iв.-Франк.об/Iв.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ)37951998, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN)UA148999980313070149000009001, Кодкласифікації доходів бюджету21081300, протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 670044 від 19.05.2026, ЕПР1 № 670056 від 19.05.2026, ЕПР1 № 670087 від 19.05.2026).
Копію постанови направити згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений для розстрочки строк, при примусовому виконанні цієї постанови стягується подвійний розмір штрафу з правопорушника, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя        Гундяк Т.Д.