Справа № 357/18410/25
Провадження № 2/357/1349/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2026 року місто Біла Церква 
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді – Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання – Бондар Ж.А., позивача – ОСОБА_1 , представника позивача – адвоката Ковбасюк-Бобрової А.І., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду № 3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди,
В С Т А Н О В И В :
10.11.2025 представник позивача, адвокат Ковбасюк – Боброва Альона Іванівна, звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи тим, що 01 травня 2025 року о 09 год. 20 хв. в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі на нерегульованому перехресті по вулиці В. Симоненка на перехресті між житлових будинків № 102 і №104 автомобілю, створив перешкоду автомобілю марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , не впевнився, що це було безпечним для інших учасників руху, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем, який рухався по вулиці В. Симоненка. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1,16.11 Правил дорожнього руху України. На місці події було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно якого водій ТЗ марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , вину у скоєному визнав. № Європротоколі в п. 14 зі сторони транспортного засобу «А» вказано «Визнаю свою вину у даній ДТП, не пропустив з правого боку». Автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , на час вчинення ДТП, був застрахований у ПАТ «НАСК«ОРАНТА», ліміт за шкоду майну передбачено в сумі 250 000 грн., франшиза 0,00 грн. 01.05.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою про страхове відшкодування до ПАТ «НАСК«ОРАНТА», реєстраційний № 91. Відповідно до протоколу огляду колісного транспортного засобу від 07.05.2025 представником ПАТ «НАСК«ОРАНТА» В.І. Аралкін засвідчено наступні пошкодження транспортного засобу позивача: бампер передній, державний номерний знак, рамка ДНЗ, спойлер бампера, підсилювач бампера, решітка радіатора, блок фара, протитуманна фара передня, підкрилок передній, крило переднє, капот, панель передка; радіатор кондиціонера, радіатор охолоджувача, лонжерон передній, дверка передня, неможливість відкриття двері передньої правої. За розглядом заяви про страхове відшкодування поданої 01.05.2025 позивачем до ПАТ «НАСК«ОРАНТА», страхова компанія надала відповідь за від 25.06.2025, повідомивши, про відсутність у ПАТ «НАСК«ОРАНТА» правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування за заявленою подією, на підставі ч. 2 cт. 31 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власники наземних транспортних засобів». На адвокатський запит адвоката А.І. Ковбасюк-Бобрової від 04.09.2025 ПАТ HACK «ОPAHTА» повідомила, що «Станом на сьогодні власник пошкодженої будівлі до HACK«ОРАНТА» не звертався.». Для проведення ремонтних робіт по відновленню належного на праві власності автомобіля марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , останній звернувся до ТОВ «С.П. СЕРВІС», яке виконало ремонтно-малярні роботи на загальну суму 140305 грн. Таким чином, розмір майнової шкоди (реальних матеріальних збитків) завданої ОСОБА_1 , внаслідок порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, становить 140305,00 грн. Також, зазначає, що ОСОБА_1 пережив сильний психологічний стрес, оскільки перебуваючи за кермом свого автомобіля та дотримуючись Правил дорожнього руху, із за неуважності та самовпевненості ОСОБА_2 , потрапив у ДТП, внаслідок чого автомобіль марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 , суттєво пошкоджений і потребував значного ремонту, на який ОСОБА_1 довелося звернутися до свого батька та взяти в борг кошти для його ремонту. Через дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 01.05.2025, ОСОБА_1 тривалий час не може спокійно спати вночі; ОСОБА_1 та його сім`ї довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні, а також ОСОБА_1 не міг належним чином здійснювати вирішення робочих питань, що призвело до зменшення отриманих грошей для родини. Зазначене могло і не відбутись, оскільки у разі своєчасної та повної виплати саме страховою компанією могло позбавити Позивача таких суттєвих незручностей. Крім цього, після вказаної події був порушений звичний ритм життя ОСОБА_1 а, для відновлення якого йому необхідно були застосовувати додаткові зусилля. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 заподіяно моральних та фізичних страждань, що негативним чином відобразилось на стані його здоров`я та подальшої життєдіяльності, а тому розмір моральної шкоди слід визначити у розмірі 140 000,00 гривень, який слід стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 . Отже, враховуючи, що між діями відповідачів та завданою ОСОБА_1 моральною шкодою наявний причинний зв`язок, то враховуючи характер та обсяг втрат немайнового характеру, вважає, що є всі підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди. Тому, просила стягнути солідарно з ПАТ НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 140305,00 грн, моральну шкоду у розмірі 140000,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідачів.
06.01.2026 після отримання відповіді на запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 10.02.2026 – 14:00.
21.01.2026 представник ПАТ НАСК «ОРАНТА» Негрич Світлана Юріївна, подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що 03 січня 2025 року між ПАТ HACK«ОРАНТА» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс 226203480), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 . 01.05.2025 сталася автопригода за участю забезпеченого вищезазначеним полісом автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті зазначеного ДТП автомобілям було завдано пошкоджень, а їх власникам шкоди. Дана дорожньо-транспортна пригода була оформлена водіями спільним повідомленням про ДТП (Європротоколом). Згідно із схемою ДТП ( п. 13 європротоколу, та місце ДТП), пригода сталася на вулиці Симоненка. Згідно із заявою на страхове відшкодування від 01.05.2025 ОСОБА_1 зазначив: «Водій Фольсвагена ОСОБА_2 , 01.05.2025 року приблизно 9год.20 хв, рухався вулицею Симоненка, не надав перевагу у русі на нерегульованому перехре¬сті та здійснив зіткнення із моїм транспортним засобом». Розглянувши матеріали страхової справи, страховиком було встановлено, що в результаті зіткнення зазначених транспортних засобів було пошкоджено майно третіх осіб, а саме приватний будинок. Дане вбачається із наданих потерпілою особою фотододатків з місця пригоди, на яких зафіксовано зіткнення транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з будівлею, та пошкодження лівої частини марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_3 результаті даної ДТП. Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 р. 2 3720-ІХ (далі - Закон) у разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо - транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за мови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо об¬ставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залу¬чення відповідних підрозділів Національної поліції України спільно скласти для надан¬ня страховику (МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперо¬вій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених МТС¬БУ. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції України про настання дорожньо-транспортної пригоди. Аналогічне положення закріплене у п. 5 Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Таким чином, учасниками пригоди було порушено вимоги Закону та Інструкції при складанні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), тобто, у зв`язку з пошкодженням майна третіх осіб залучення відповідних підрозділів На-ціональної поліції України при оформлені події було обов`язковим. ПАТ HACK«ОРАНТА» було прийнято рішення про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, та повідомлено позивача листом №09-02-22/7672 від 25.06.2025, що було порушено умо¬ви укладення європротоколу та оформлення поліцією є обов`язковим. Оскільки ДТП відбулась за участі трьох об`єктів дорожньо-транспортної пригоди, та європротокол не може підтвердити факт, обставини настання ДТП, так як сторони не мали права на застосування форми європротоколу, то відповідно позивач для підтвердження факту і обставин ДТП, має надати страховику чи до суду документи про дорожньо-транспортну пригоду, оформлену працівниками відповідних підрозділів На-ціональної поліції України. Наразі дані документи не містяться у додатках до позовної заяви, що дає підстави відповідачу стверджувати про відсутність правових підстав для виплати. Тому, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
27.01.2026 представник ОСОБА_2 , адвокат Капустін Віталій Володимирович подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «HACK«ОРАНТА», і відповідно до поліса ОСЦПВВНТЗ № 226203480, розмір страхової суми у разі заподіяння шкоди майну потерпілої особи складав 250 000,00 грн. Таким чином, з огляду на вартість відновлювального ремонту (140305,00 грн), страхова виплата мала б повністю покрити заподіяну шкоду. Отже, законом передбачена не солідарна, а субсидіарна відповідальність особи, яка застрахувала свою відповідальність. Тобто, лише у разі, коли суми страхового відшкодування виявиться недостатньо. ОСОБА_2 був би зобов`язаним сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).Таке законодавче регулювання виключає можливість стягнення шкоди солідарно з ПАТ «HACK«ОРАНТА» та ОСОБА_2 .До того ж, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Так, 01.05.2025, близько 09 год 15 хв в м. Біла Церква, переконавшись у безпечності проїзду перехрестя, ОСОБА_2 виїхав на транспортному засобі марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на нерегульоване перехрестя по вулиці Василя Симоненка (між будинками № 102 та № 104). Проте, керований ним транспортний засіб раптово заглох та зупинився, тим самим створивши перешкоду для руху іншим транспортним засобам. Тим часом, до нерегульованого перехрестя по вулиці Василя Симоненка, на якому вимушено зупинився транспортний засіб марки «VolkswagenTransporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на високій швидкості наближався автомобіль марки «DodgeJourney», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .Втім, в порушення вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 не зменшив швидкість та допустив зіткнення з нерухомим транспортним засобом ОСОБА_2 .Одразу після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 поводився зухвало, нахабно та звинувачував у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди саме ОСОБА_2 , мотивуючи це тим, що сам ОСОБА_1 рухався по головній дорозі. Відтак ОСОБА_2 , для якого це була перша дорожньо-транспортна пригода за 73 роки життя, розгубився та визнав вину, про що і повідомив працівникам поліції. До речі, заслухавши пояснення водіїв та оцінивши ситуацію, саме працівники поліції запропонували водіям скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій формі (Європротокол), та навіть надали контакти знайомого «єврокомісара», який нібито допоможе правильно його скласти та попередньо оцінить завдану шкоду. До того ж, поліцейські наголошували, що такий варіант буде найшвидшим для отримання компенсації шкоди від страхової компанії. Оскільки ОСОБА_2 , вважаючи себе винним у ДТП, погоджувався на будь-який варіант, а ОСОБА_1 , як потерпіла сторона, обрав складання Європротоколу, то на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхав «єврокомісар», який допоміг оформити Європротокол. Проте, ПАТ «HACK«ОРАНТА» відмовила ОСОБА_1 у страховій виплаті, з огляду на те, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено не лише транспортні засоби ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а й гараж. Втім такий висновок страховика є надуманим та безпідставним, оскільки незважаючи на контакт з пластиковим бампером та скляною фарою автомобіля, цегляний гараж не постраждав і пошкоджений не був, що підтверджується відповідними фотознімками з місця ДТП. Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ПАТ «HACK«ОРАНТА» матеріальної шкоди вважаємо правомірними. З позовної заяви вбачається, що ПАТ «HACK«ОРАНТА» відмовила ОСОБА_1 у страховій виплаті, а тому розрахунок вартості відновлювального ремонту не здійснювався. Разом з тим, з доданих до позовної заяви документів вбачається, що відновлювальний ремонт належного ОСОБА_1 транспортного засобу здійснювався у ТОВ «С.П. СЕРВІС», проте, такий порядок дій ОСОБА_1 не відповідає Закону. Відтак, виникає обґрунтований сумнів щодо дійсної вартості та відповідності проведеного ремонту до фактичних пошкоджень, отриманих транспортним засобом внаслідок ДТП. Щодо моральної шкоди, то позивач стверджує, що внаслідок ДТП він пережив сильний психологічний стрес, не може спокійно спати вночі, йому довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні, порушився звичний ритм його життя і він не міг належним чином здійснювати вирішення робочих питань, що негативним чином відобразилось на стані його здоров`я. Разом з тим, позивач не надає жодного доказу на підтвердження вказаних обставин. Ані діагнозів, ані лікарських призначень, ані інформації про місце роботи та «звичайний ритм життя», який нібито порушився внаслідок ДТП. До того ж, з інформації офіційного веб-сайту Судової влади України вбачається, що ОСОБА_1 вже двічі притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди (постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2023 у справі №357/13363/23 та постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області ВІЇ 18.01.2021 у справі №369/40/21). Отже, дана ДТП для Позивача не перша, а тому і стрес має бути не такий сильний, як вперше. За таких умов вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 140000,00 грн, яку ОСОБА_1 просить солідарно стягнути з відповідачів, є необґрунтованим та непідтвердженим жодним доказом. Тому, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
06.02.2026 представник ПАТ НАСК «ОРАНТА» Негрич Світлана Юріївна, подала до суду відповідь на відзив ОСОБА_2 , у якому зазначила, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 визнає участь третього об`єкта у ДТП (гаража), та заподіяння шкоди його автомобілю у вигляді деформації бампера та пошкодження лакофарбованого покриття. Окрім того, як вбачається із відзиву, сторони не дійшли згоди про обставини ДТП, адже ОСОБА_2 наразі заперечує не лише свою відповідальність та вину, яку він визнав по європротоколу, та наводить інші обставини ДТП, зокрема порушення позивачем ОСОБА_1 п.12.3 ПДР України невжиття ним заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. У той же час, позивач вважає винним у даному ДТП виключно ОСОБА_2 .Таким чином, учасниками пригоди було порушено також вимоги Закону таІнструкції при складанні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), а саме досягнення згоди водіїв щодо обставин скоєння ДТП.НАСК «ОРАНТА» було прийнято рішення про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, та повідомлено позивача листом №09-02-22/7672 від 25.06.2025, що було порушено умови укладення європротоколу та оформлення поліцією єобов`язковим». Оскільки, ДТП відбулась за участі трьох об`єктів дорожньо-транспортної пригоди,та європротокол не може підтвердити факт, обставини настання ДТП, так як сторонине мали права на застосування форми європротоколу, сторони не дійшли згоди по обставинам ДТП, то відповідно Позивач для підтвердження факту і обставин ДТП,має надати Страховику чи до суду документи про дорожньо-транспортну пригоду,оформлену працівниками відповідних підрозділів Національної поліції України. Тому, просила відмовити позивачу ОСОБА_1 в позовних вимогах в повному обсязі.
10.02.2026 судом постановлено ухвали, які занесені до протоколу судового засідання: про прийняття до розгляду заяв щодо спору; про відкладення підготовчого засідання на 17.03.2026-14:00.
17.03.2026 судом постановлено ухвали, які занесені до протоколу судового засідання: про задоволення клопотання позивача щодо залишення без розгляду заяви про виклик та допит свідка; про прийняття до розгляду додаткового доказу.
17.03.2026 судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 29.04.2026 – 14:00.
28.04.2026 представник позивача, адвокат Ковбасюк – Боброва Альона Іванівна направила до суду заяву, у якій просила прийняти заяву про часткову відмову ОСОБА_1 від позовних вимог по цивільній справі № 357/18410/25 провадження № 2/357/1349/26, а саме: щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , матеріальної шкоди у розмірі 140305,00 грн та моральної шкоди у розмірі 140000,00 грн.
29.04.2026 судом постановлено ухвалу, якою прийнято відмову ОСОБА_1 від позову у частині позовних вимог та закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, у частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_2 .
29.04.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про перехід до стадії ухвалення судового рішення та згідно ч.1 ст. 224, ч.6 ст. 259 ЦПК України, відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 11.05.2026 – 17:00.
Представник позивача, адвокат Ковбасюк – Боброва Альона Іванівна, у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила позов у частині вимог до ПАТ НАСК «ОРАНТА» задовольнити у повному обсязі.
Позивач – ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов у частині вимог до ПАТ НАСК «ОРАНТА» задовольнити у повному обсязі. 
Представник відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» Негрич Світлана Юріївна у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 04.03.2026 подала до суду заяву, у якій просила розгляд проводити без участі представника товариства, за наявними матеріалами справи. 
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Згідно зі ст. 15, ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Така підстава є юридичним фактом. Отже, завдання шкоди є підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Тобто, відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності відповідних підстав: 1) шкоди; 2) протиправної поведінки заподіювача шкоди; 3) причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вини.
Також, за змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі, а по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Ст. 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Ст. 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №3720-IX), який спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні.
Згідно зі ст. 4 Закону №3720-IX, предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом. Об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.
Страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб (стаття 5 Закону № 3720-IX).
Встановлено, що 01.05.2025 о 09 год. 20 хв. в м. Біла Церква Київської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «VolkswagenTransporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол».
Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону №1961-IV, у разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції України спільно скласти для надання страховику (МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених МТСБУ. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції України про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 124 КУпАП особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
З матеріалів справи вбачається, що вказана ДТП була зафіксована спільно складеним водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції, що відповідає вимогам пункту 2.11 Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», примітки до ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення України.
Назване повідомлення про ДТП (Європротокол) складене обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному Європротоколі.
З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол» вбачається, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі на нерегульованому перехресті по вулиці В. Симоненка на перехресті між житлових будинків № 102 і №104 та створив перешкоду автомобілю марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , не впевнився, що це було безпечним для інших учасників руху, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем, який рухався по вулиці В. Симоненка, у зв`язку з чим останній у графі 14 «Мої зауваження» вказав про визнання своєї вини у даній ДТП, адже не пропустив з правого боку, після чого водії підписали вказаний документ.
У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП 01.05.2025 відповідно до норм чинного законодавства, є належним доказом вини ОСОБА_2 у його спричиненні.
Встановлено, що автомобіль марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 07.09.2023.
Також, встановлено, що на момент скоєння ДТП - 01.05.2025 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахованау ПАТ «НАСК«ОРАНТА», згідно полісу №ЕР/226203480, яким встановлений ліміт відповідальності за шкоду майну в розмірі 250000,00 грн, франшиза 0,00 грн.
Відповідно до ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 31 Закону №3720-IX, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди водій, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди повідомити про дорожньо-транспортну пригоду страховика, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу, яким він керував (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), а також надати відомості про місцезнаходження такого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та адресу, у тому числі електронну, для листування. Якщо водій з поважних причин не мав змоги виконати такі дії, він має підтвердити це документально.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону №3720-IX, для отримання страхової (регламентної) виплати потерпіла особа чи інша особа, яка має право на її отримання (далі - заявник), подає страховику, а у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - до МТСБУ, заяву про страхову виплату, заяву про регламентну виплату у строк, що не перевищує, зокрема, один рік з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (у випадках, передбачених пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - з дня припинення членства страховика в МТСБУ), - якщо шкоду заподіяно майну потерпілої особи;
Отже, Закон №3720-IX передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку та зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків.
01.05.2025 потерпілий – ОСОБА_1 , на виконання вимог Закону №3720-IX, повідомив страхову компанію ПАТ «НАСК«ОРАНТА» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 01.05.2025 у м. Біла Церква, під час якої автомобіль марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження та подав заяву про виплату страхового відшкодування №91, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №ЕР/226203480 чинного на дату ДТП.
Відповідно до протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 07.05.2025 представником ПАТ «НАСК«ОРАНТА» В.І. Аралкін засвідчено наступні пошкодження транспортного засобу марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 : бампер передній, державний номерний знак, рамка ДНЗ, спойлер бампера, підсилювач бампера, решітка радіатора, блок фара, протитуманна фара передня, підкрилок передній, крило переднє, капот, панель передка; радіатор кондиціонера, радіатор охолоджувача, лонжерон передній, дверка передня, неможливість відкриття двері передньої правої. 
Згідно додатку від 23.05.2025 до протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 07.05.2025 вбачається, що протокол огляду складено на основі наданих фотоматеріалів.
З акту прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 14.07.2025 вбачається, що на підставі замовлення ОСОБА_1 ТОВ «С.П. СЕРВІС» були виконані роботи по ремонту транспортного засобу марки «DodgeJourney», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість яких склала 140305,00 грн, що також підтверджується рахунком-фактурою №1 від 14.07.2025 та чеком від 14.07.2025 про сплату вказаних робіт.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 Закону №3720-IX, у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону. Розміри страхових сум за внутрішніми договорами страхування встановлюються за шкоду, заподіяну: 1) життю та здоров`ю потерпілих осіб, - у розмірі, еквівалентному не менше 1,3 мільйона євро на одну потерпілу фізичну особу, та у розмірі, еквівалентному не менше 6,45 мільйона євро на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих осіб; 2) майну потерпілих осіб, - у розмірі, еквівалентному не менше 1,3 мільйона євро на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону №3720-IX, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
Відповідно до ст. 26 Закону №3720-IX, у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані, зокрема, з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи;
Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 27 Закону №3720-IX, страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних, зокрема, із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті.
Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.
Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає:1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини.
Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону №3720-IX, граничний строк для прийняття рішення за заявою про страхову (регламентну) виплату становить 60 календарних днів з дня подання заяви та всіх необхідних у відповідному страховому випадку документів, передбачених частиною третьою цієї статті, з урахуванням положень цієї частини та частини сьомої цієї статті.
За вимогами ч. 1, 2, 3, 7 ст. 34 Закону №3720-IX, страховик (МТСБУ) зобов`язаний у строк, передбачений частиною п`ятою статті 32 цього Закону, письмово у спосіб, зазначений у заяві про страхову (регламентну) виплату, повідомити заявника про прийняте за його заявою рішення. Страховик (МТСБУ) зобов`язаний здійснити страхову (регламентну) виплату протягом трьох робочих днів з дня направлення заявнику повідомлення про прийняте рішення за його заявою про здійснення такої виплати. У разі прийняття рішення про відмову у здійсненні страхової (регламентної) виплати страховик (МТСБУ) зобов`язаний у повідомленні про прийняте рішення зазначити підстави для його прийняття. Страхова (регламентна) виплата здійснюється безпосередньо потерпілій особі, іншій особі, яка має право на її отримання, її спадкоємцю чи правонаступнику, їхнім законним представникам або погодженим з ними особам, які проводять чи провели лікування потерпілої фізичної особи, особі, яка здійснила витрати на лікування потерпілої фізичної особи, особі, яка здійснює чи здійснила ремонт транспортного засобу, шляхом переказу на банківський (платіжний) рахунок відповідної особи.
Встановлено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , про виплату страхового відшкодування від 01.05.2025, ПАТ «НАСК«ОРАНТА» було надано №09-02-22/7672 від 25.06.2025, у якій повідомило позивача про відсутність у ПАТ «НАСК«ОРАНТА» правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування за заявленою подією. Своє рішення страхова компанія мотивувала, тим, що «відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»№3720-IX у разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції України спільно скласти для надання страховику (МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених МТСБУ. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції України про настання дорожньо-транспортної пригоди. У разі невиконання однієї з наведених умов, оформлення ДТП поліцією є обов`язковим. Вивчивши матеріали по зазначеному страховому випадку було встановлено, що в даній ДТП окрім зазначених транспортних засобів, також була заподіяна шкода іншому майну третьої особи, а саме було пошкоджено будівлю. Таким чином, оскільки крім транспортних засобів було пошкоджено інше майно третьої особи, позивачем було порушено умови укладення Європротоколу та оформлення пригоди поліцією було обов`язковим.
Представник відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» - Негрич Світлана Юріївна, заперечуючи проти позовних вимог зазначила, що розглянувши матеріали страхової справи, страховиком було встановлено, що в результаті зіткнення зазначених транспортних засобів було пошкоджено майно третіх осіб, а саме приватний будинок. Дане вбачається із наданих потерпілою особою фото додатків з місця пригоди, на яких зафіксовано зіткнення транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з будівлею, та пошкодження лівої частини ТЗ марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , у результаті даної ДТП. Таким чином, учасниками пригоди було порушено вимоги Закону при складанні повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), тобто, у зв`язку з пошкодженням майна третіх осіб залучення відповідних підрозділів На¬ціональної поліції України при оформлені події було обов`язковим. 
Однак, суд критично оцінює зазначені твердження представника відповідача, виходячи з наступного.
Як зазначено вище у рішенні, учасники ДТП - 01.05.2025 користуючись своїм правом, наданим п. 2.11 Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції.
З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол» вбачається, що водій автомобіля марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , свою вину у даній ДТП визнав, адже не пропустив з правого боку автомобіль, належний ОСОБА_1 .
Так, до матеріалів справи додані фотоматеріали з місця ДТП, яка сталася 01.05.2025, з яких вбачається, що на місці вчинення ДТП перебували працівники поліції, які, як зазначив позивач, оцінивши ситуацію запропонували водіям скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій формі (Європротокол), а також, на місці ДТП перебував єврокомісар, власник будинку та учасники ДТП. 
З вказаних фотоматеріалів також вбачається, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено лише транспортні засоби, належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а цегляний гараж, біля якого знаходилися транспортні засоби не постраждав і пошкоджений не був, що також підтверджується відповіддю ПАТ HACK «ОPAHTА» №09-02-17 від 10.09.2025 на адвокатський запит адвоката позивача Ковбасюк-Бобрової А.І., у якій ПАТ HACK «ОPAHTА» повідомила, що «Станом на сьогодні власник пошкодженої будівлі до HACK«ОРАНТА» не звертався». 
Крім того, інших належних та достатніх доказів у підтвердження наявності пошкоджень іншого майна третьої особи та в підтвердження порушення учасниками ДТП умов складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції, відповідачем - ПАТ НАСК «ОРАНТА» до суду не надано.
Отже, враховуючи вищевикладене, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол» є достатнім доказом підтвердження факту настання ДТП, а тому ПАТ НАСК «ОРАНТА» було безпідставно відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 та у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц зазначила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) також, неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.
Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до страхового полісу №ЕР/226203480цивільно-страхова відповідальність водія транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , застрахована страховиком ПАТ НАСК «ОРАНТА» на суму 250 000,00 грн за шкоду заподіяну майну, тому, враховуючи ліміт відповідальності (250000,00 грн), вартість матеріального збитку (140305,00 грн), з відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування у розмірі 140305,00 грн.
Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3ст. 23 ЦК України).
У ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди судом враховуються положення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4.
П. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, належних та достатніх доказів заподіяння йому моральних страждань ПАТ НАСК «Оранта», зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок дій відповідача, до суду не надав. Зокрема, відсутні будь-які докази, які б підтверджували пережитий позивачем психологічний стрес, порушення звичного ритму його життя, дискомфорту, погіршення психологічного стану здоров`я.
Крім того, будь-яким чином позивач не довів розумності та співмірності зазначеного в позові розміру моральної шкоди (140000,00 грн) з урахуванням наведених ним обґрунтувань та обставин її завдання.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Отже, на підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь держави судового збору у розмірі 1403,05 грн.
Керуючись ст. 11, 15,16, 23, 979, 980, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 4, 12, 13, 76 – 81, 141, 258, 259, 264 – 265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 140305,00 грн (сто сорок тисяч триста п`ять гривень 00 копійок).
Стягнути з Публічного акціонерного товариства НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1403,05 грн (одна тисяча чотириста три гривні 05 копійок).
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ПАТ НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», ЄДРПОУ: 00034186, юридична адреса: вулиця Здолбунівська, будинок 7Д, корпус Г, місто Київ, 02081.
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Рішення складено 11.05.2026. 
Суддя: 	О. В. Бондаренко