Справа № 133/155/26 
Провадження № 33/801/572/2026
Категорія: 149 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.04.2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
в с т а н о в и л а :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії ЕПР 1 №568871,  ОСОБА_1 17.01.2026 о 13:35 в селі Махнівка по дорозі АД М21 242 км, керував транспортним засобом марки «Kia Sorento»,д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова ЕНА №5439808 від 09.08.2025), чим порушив п. 2.1. а. ПДР – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постановою Козятинського міськрайонного суду від 07.04.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,6 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність у його діях  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Вказав, що суд розглянув справу за відсутності сторони захисту та ОСОБА_1 через відмову у відкладенні засідання та не надав можливості стороні захисту ознайомитися із матеріалами справи, внаслідок чого не було належним чином перевірено фактичні обставини події від 17.01.2026 р. Окрім того, оскільки постанова винесена з грубим порушенням норм права, вона підлягає скасуванню, а провадження має бути закрите також, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Також  ОСОБА_1  просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови  суду від 07.04.2026 року, посилаючись на те, що 16 квітня 2026 року, представником ОСОБА_1 - адвокатом Тихонюк Н.М., через систему «Електронний суд» було своєчасно подано апеляційну скаргу на вказану постанову. Постановою Вінницького апеляційного суду від 23.04.2026 року скаргу було повернуто заявнику через відсутність письмового підтвердження повноважень адвоката на стадії апеляційного провадження. Посилаючись на те, що перебування Гавдиди на бойових позиціях, підписання ним письмової додаткової угоди до договору про надання правової допомоги було фізично неможливим і при появі першої можливості фізичного доступу було укладено додаткову угоду від 18.04.2026, якою зафіксовано повноваження на апеляційне оскарження адвоката Тихонюк Н.М.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, вперше апеляційну скаргу подано 16.04.2026 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, постанови Козятинського міськрайонного суду від 07.04.2026 року, проте оскільки були відсутні докази повноважень адвоката на стадії апеляційного провадження, апеляційну скаргу було повернуто. 27.04.2026 року апеляційну скаргу подано повторно та долучено докази на підтвердження повноважень захисника ОСОБА_1 – адвоката Тихонюк Н.М., окрім того надано докази на підтвердження проходження ОСОБА_1 військової служби, що пояснює неможливість своєчасного підписання додаткової угоди із захисником Тихонюк Н.М. Таким чином, апеляційний суд розцінює причини пропуску в якості поважних і вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.
Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши постанову суду в межах наведених в апеляційній скарзі доводів , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями частин 1, 2 ст. 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно вимог ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КпАП України полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до п.2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, протокол про адміністративні правопорушення є одним із доказів у справі.
За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших даних, зазначається суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості необхідні для вирішення справи.
У протоколі про адміністративне правопорушення, серії ЕПР 1 №568871, вказано, що  ОСОБА_1 17.01.2026 о 13:35 в селі Махнівка по дорозі АД М21 242 км, керував транспортним засобом марки «Kia Sorento»,д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова ЕНА №5439808 від 09.08.2025), чим порушив п. 2.1. а. ПДР – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Ухвалюючи оскаржувану постанову ,суд першої інстанції виходив із того, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення і його вина за ч.5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується дослідженими судом і наявними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ЕПР 1 №568871 від 17.01.2026 року; постановою серії ЕНА №5439808 від 09.08.2025 про притягнення  ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; відеоматеріалами з бодікамер працівників поліції, рапортом поліцейського патрульної поліції від 17.01.2026 року.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП та його вину, правильно оцінив наявні у матеріалах справи докази, вірно застосував норми права і дійшов обгрунтованого висновку про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки суд відмовив у відкладенні засідання та не надав можливості стороні захисту ознайомитися із матеріалами справи, не заслуговують на увагу.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокатом Цимбалюк С.С. звернувся до Козятинського міськрайонного суду із заявою про надання доступу до матеріалів справи.
19.02.2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Цимбалюк С.С. повторно звернувся із заявою про надання доступу до матеріалів справи.(а.с.16)
01.03.2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Цимбалюк С.С. звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я. (а.с.19) При цьому доказів на підтвердження зазначених обставин до заяви не надав .
01.04.2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Цимбалюк С.С. звернувся до суду повторно із клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , який перебуває на військовій службі бажає особисто приймати участь у судовому засіданні.(а.с.28)
02.04.2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Цимбалюк С.С. звернувся до суду з клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.33).
06.04.2026 року адвокат Цимбалюк С.С. звернувся до суду з клопотанням про виключення його із учасників справи, як захисника Гавдиди В.І., у зв`язку із тим, що між ним та ОСОБА_1 було розірвано договір про надання правової допомоги (а.с.46)
06.04.2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Тихонюк Н.М. звернулася до суду із заявою про вступ у справу, як представника ОСОБА_1 та просила надати їй доступ до матеріалів справи в електронному вигляді.(а.с.36)
06.04.2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Тихонюк Н.М. звернулася до суду із заявою про відкладення розгляду справи, для забезпечення права на ознайомлення із матеріалами справи. (а.с.54)
Як убачається з матеріалів справи, сторона захисту була обізнана про наявність провадження та мала достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі для ознайомлення з матеріалами справи. При цьому в ході розгляду справи було змінено захисника ОСОБА_1 , оскільки адвокат Цимбалюк С.С. припинив здійснення захисту у зв`язку з розірванням договору про надання правової допомоги, а у подальшому у справу вступила адвокат Тихонюк Н.М. Сам по собі факт зміни захисника Гавдидою В.І. не може бути безумовною підставою для відкладення судового розгляду справи, оскільки така обставина виникла виключно з ініціативи сторони захисту та не може ставитися у провину суду. Крім того, новий захисник вступив у справу на стадії, коли сторона захисту вже тривалий час брала участь у провадженні та мала можливість належним чином ознайомитися з матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи, захисники Гавдиди В.І. неодноразово зверталися до суду із відповідними заявами та клопотаннями, при цьому їх процесуальна поведінка свідчить не про реальне прагнення забезпечити право на захист, а про систематичне затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами. Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про систематичне подання стороною захисту численних клопотань про відкладення розгляду справи з різних підстав, які змінювалися у часі, а також про відсутність належної процесуальної сумлінності з боку захисту. При цьому сторона захисту мала достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та реалізації своїх процесуальних прав, однак належним чином такими правами не скористалася. Колегія суддів вважає, що поведінка сторони захисту свідчить про недобросовісне користування процесуальними правами та має ознаки зловживання такими правами з метою безпідставного затягування розгляду справи, що суперечить принципу розумності строків судового провадження. За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для подальшого відкладення розгляду справи, а тому доводи апеляційної скарги про порушення права на захист, є необґрунтованими. Отже, суд при розгляді даної справи не допустив порушень прав ОСОБА_1 , рішення суду є законним та обгрунтованим, тому підстави для його перегляду відсутні.
В зв`язку з цим ,доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП за витіком строку притягнення його до адмінвідповідальності ,не заслуговують на увагу 
Відповідно до абз.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Суд першої інстанції правильно встановив винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст.126 КУпАП і при розгляді справи не допустив порушень його прав на захист, а тому підстав для скасування, зміни оскаржуваної постанови чи закриття провадження апеляційним судом не встановлено. Як убачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 17.01.2026 року, тоді як постанову суду першої інстанції ухвалено 07.04.2026 року, тобто в межах строку, встановленого законом для накладення адміністративного стягнення. Отже, на момент розгляду справи судом першої інстанції строки притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП не сплинули. Оскільки суд першої інстанції обгрунтовано розглянув справу та притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності в межа строку накладення адміністративного стягнення і підстав для скасування апеляційним судом законної постанови суду першої інстанції не вбачається, відсутня необхідність перегляду даного рішення апеляційним судом та закриття провадження у справі за п.7. ч.1 ст.247 КУпАП.
Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даних правопорушень, підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, що узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності ,не викликають.
Отже, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, такою, яку доводи апеляційної скарги не спростовують, а тому оскаржувана підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду від 07.04.2026 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову  Козятинського міськрайонного суду від 07.04.2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду    С. Г. Копаничук