УХВАЛА

29 червня 2026 року 
м. Київ
справа №420/9186/21
провадження № К/990/25199/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Кашпур О. В., Мацедонської В. Е.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в :
01 червня 2026 року зазначену касаційну скаргу сформовано за допомогою підсистеми «Електронний суд».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Через відсутність складу колегії суддів, який визначений протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду цієї касаційної скарги, ухвала постановляється 29 червня 2026 року.
Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив таке.
У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 05 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року адміністративний позов задовольнив частково.
Визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року, як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року, включно.
Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.
10 лютого 2026 року від позивача надійшла заява в порядку статті 383 КАС України, в якій заявник просив суд постановити окрему ухвалу у порядку статей 249 та 383 КАС України, відповідно до якої:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18 березня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року у справі № 420/9186/21;
- встановити Військовій частині НОМЕР_1 місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 01 травня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишив без задоволення, а окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року - без змін.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Військова частина НОМЕР_1 звернулася з касаційною скаргою.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, Суд зазначає таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених положень законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Статтею 294 КАС України визначено перелік ухвал на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.
Так, пунктом 23 частини першої статті 294 цього Кодексу встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окрема ухвала суду першої інстанції.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Зі змісту вказаних положень процесуального закону вбачається, що окрема ухвала суду першої інстанції та ухвалене за результатами його перегляду судового рішення суду апеляційної інстанції, не підлягають касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2026 року, ухвалена за результатами апеляційного перегляду окремої ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року, не належить касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
У контексті викладеного колегія суддів вважає, що касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 подана саме на судові рішення, які не переглядаються касаційним судом, у зв`язку з чим підстави для відкриття касаційного провадження - відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2026 року у справі № 420/9186/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. В. Кашпур

В. Е. Мацедонська