ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5585/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),
судді:  Дармін М.О., Вінніков С.В.
Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 (повний текст ухвали складено 27.11.2025, суддя Панна С.П.) у справі № 904/5585/25
за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016 
до відповідача-1: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
відповідача-2: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 
відповідача-3: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 
відповідача-4: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 
відповідача-5: ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 
відповідача-6: ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 
відповідача-7: ОСОБА_7 , АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 
відповідача-8: ОСОБА_8 , АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_8 
відповідача-9: ОСОБА_9 , АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_9 
відповідача-10: ОСОБА_10 , АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_10 
відповідача-11: ОСОБА_11 , АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_11 
відповідача-12: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія Файна», 10000, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 24, код ЄДРПОУ 35543987
про стягнення шкоди (збитки) у розмірі 6 835 123,34грн. внаслідок прийняття рішення за збитковою операцією з кредитування,

ВСТАНОВИВ:
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_10 ), ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_11 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогогосподарська компанія Файна» (ЄДРПОУ: 35543987), шкоду (збитки) у розмірі 6 835 123,34грн. внаслідок прийняття рішення за збитковою операцією з кредитування.
Позовні вимоги тим, що позивач будучи ліквідатором неплатоспроможного Банку, звертається з даним позов до керівництва Банку, членів ПАТ «ІНТЕРКРЕДИТБАНК» з вимогою про відшкодування заподіяної шкоди в порядку частини п`ятої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»», тобто до пов`язаних з неплатоспроможним банком осіб в розумінні частини першої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Підставами для звернення до суду стали обставини завдання як ПАТ «ІНТЕРКРЕДИТБАНК», так і його кредиторам матеріальних збитків внаслідок протиправних дій та рішень колишніх посадових осіб Банку, а також їхньої бездіяльності, здійснення надмірно ризикових та економічно необґрунтованих операцій, не вживаючи адекватних та своєчасних заходів задля недопущення неплатоспроможності банківської установи.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 - зупинено провадження у справі № 904/5585/25 до закінчення служби відповідача-3 - ОСОБА_3 .
Ухвала мотивована тим, що під час розгляду справи встановлено юридично значиму обставину - перебування відповідача-3 на військовій службі під час дії воєнного стану, що підтверджено належними доказами та супроводжується його клопотанням про зупинення провадження.
З огляду на це суд застосував імперативні норми процесуального права, які передбачають обов`язкове зупинення провадження у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань, переведених на воєнний стан. Суд також врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, відповідно до якої достатнім є сам факт проходження військової служби, а ключове значення має волевиявлення військовослужбовця щодо необхідності зупинення розгляду справи.
Враховуючи наявність передбачених законом підстав та їх документальне підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача-3 на військовій службі.
Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, через систему «Електронний суд», звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду від 25.11.2025 та направити справу № 904/5585/25 до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом було грубо порушено норми процесуального права та не враховано висновків Верховного Суду.
Клопотання Відповідача-3 мотивоване тим, що він хоче особисто брати участь у справі, висловлювати свою думку, досліджувати документи, але він з 16.06.2023 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_12 та не має змоги з`являтись в судові засідання. 
З відкритих джерел відомо, що військова частина № НОМЕР_12 , де проходить службу Відповідач-3, це - 1-й Кодацький полк охорони особливо важливих державних об`єктів, підрозділ Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України, що підпорядкований безпосередньо Головному управлінню НГУ та дислокується в м. Дніпрі. В даний час здійснює охорону Південного машинобудівного заводу (м. Дніпро), Дніпровського машинобудівного заводу (м. Дніпро).
Місце проживання Відповідача-3 - АДРЕСА_3 . Тобто, військова частина знаходиться в АДРЕСА_12 , військова служба проходить в АДРЕСА_12 і Відповідач-3 теж проживає в м. Дніпро, Господарський суд Дніпропетровської області також знаходиться в м. Дніпро. 
20.11.2025 року представник Фонду, адвокат Юрій Жегулін, звернувся з адвокатським запитом до військової частини НОМЕР_12 з проханням надати інформацію про: Чи приймає ОСОБА_3 безпосередню участь у бойових діях? Чи має можливість ОСОБА_3 , відповідно до умов проходження служби, покидати військову частину № НОМЕР_12 та приймати участь в судових засіданнях? 
4.11.2025 отримано відповідь військової частини НОМЕР_12 що військовослужбовець ОСОБА_3 на даний час не приймає участь у бойових діях, та, відповідно, може приймати участь в судових засіданнях, при належному повідомленні та направленні судової повістки про виклик у судове засідання, як одного із учасників справи.
Скаржник наполягає, що незважаючи на той факт, що Відповідач-3 проходить військову службу, він має об`єктивну можливість брати участь в судових засіданнях і захищати свої права.
Фонд надав суду відповідь військової частини № НОМЕР_12 , однак, суд проігнорував даний доказ і не надав йому жодної оцінки.
На думку скаржника, Відповідач-3 має можливість з`являтись в судові засідання, ознайомлюватись з матеріалами справи тощо, тобто в нього є можливість реалізовувати свої процесуальні права, і зупинення провадження в таких обставинах лише призведе до затягування розгляду справи та порушенні права Апелянта на захист його порушених прав та інтересів . 
Таким чином, участь ОСОБА_3 , в т.ч. особиста, у розгляді справи № 904/5585/25 визначається виключно його власним бажанням, що не може бути визнано «об`єктивною неможливістю». Зупинення провадження за вказаних обставин суперечить завданням господарського судочинства та є грубим порушенням прав Позивача та інших учасників справи розгляд справи в розумні строки. Натомість суд першої інстанції толерує недобросовісну поведінку одного з учасників судового процесу з безпідставного затягування розгляду справи.
Фонд гарантування вважає, що застосовані судом першої інстанції висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в Постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22, є нерелевантними до цієї справи.
До того ж, оскаржувана ухвала, а саме її резолютивна частина, викладена нечітко і незрозуміло. Так, в ухвалі суду вказано, що справа зупиняється до закінчення служби відповідача-3- ОСОБА_3 . 
Застосування п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України пов`язане (1) з перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань , що (2) переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. 
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який був неодноразово продовжено і наразі він має тривати до 03.02.2026 р. і може бути продовжено ще. 
Таким чином, припинення воєнного стану так само має бути підставою для поновлення провадження у справі, проте, як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд не пов`язав відновлення провадження з закінченням воєнного стану в Україні та скасування переведення ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань на воєнних стан . 
Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.12.2021 року по справі №11 164сап2 1 зазначила наступне: «Не повинно викликати сумнівів чи заперечень відносно того, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного…»
Згідно до протоколу автоматичногорозподілу судової справи між суддямивід 08.12.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/5585/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/5585/25. 
24.12.2025 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2026 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 у справі № 904/5585/25 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити - тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено скаржнику, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною та буде повернута особі, що звернулась із апеляційною скаргою.
20.01.2026 від представника скаржника до ЦАГС надійшла заява про усунення недоліків, якою повідомлено, що відповідно до п. 24 ч 1 ст 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - за подання позовів, предметом яких є відшкодування шкоди (збитків), у порядку, визначеному статтею 25 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (частину першу статі 5 доповнено пунктом 24 згідно із Законом№1588-ІХ від 30.06.2021).
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_10 ), ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_11 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогогосподарська компанія Файна» (ЄДРПОУ: 35543987), шкоду (збитки) у розмірі 6 835 123,34грн. внаслідок прийняття рішення за збитковою операцією з кредитування.
Перевіривши вказані доводи Фонду, суд апеляційної інстанції встановив, що предметом даного спору є вимоги про відшкодування шкоди (збитків) у порядку, визначеному ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а згідно п.24 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Отже, недоліки апеляційної скарги усунуті в межах встановленого судом строку.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 у справі № 904/5585/25. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
12.02.2026 від представника відповідача 8/ ОСОБА_8 та відповідача 4/ ОСОБА_4 , 13.02.2026 від представника відповідача 5/Спицької Олени Олександрівни, 13.02.2026 від представника відповідача 2/ ОСОБА_2 , 13.02.2026 від представника відповідача 1/ ОСОБА_1 та відповідача 7/ ОСОБА_7 , 13.02.2026 від представника відповідача 10/ ОСОБА_10 , відповідача 11/Тугая Вадима Вікторовича, відповідача 12/Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарська компанія Файна» через систему «Електронний суд» до ЦАГС надійшли відзиви на апеляційну скаргу позивача. В яких просять залишити апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 у справі № 904/5585/25 - без змін.
Так, Відповідачі не погоджуються з апеляційною скаргою та вважають її необґрунтованою, оскільки доводи апелянта фактично зводяться до переоцінки доказів, а не до посилань на порушення судом першої інстанції норм права чи неправильне встановлення обставин справи.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України апеляційна скарга повинна містити конкретні доводи щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення. 
Натомість апелянт не навів жодної із передбачених підстав, а лише висловив власні припущення щодо можливості поєднання військової служби Відповідача-3 з участю у судовому процесі та фактично проігнорував правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 у справі № 754/947/22.
Посилання апелянта на порушення його прав за Конвенцією про захист прав людини не може бути підставою для скасування ухвали. 
Твердження про незрозумілість ухвали щодо поновлення провадження також є безпідставним, оскільки для цього передбачено окрему процесуальну процедуру роз`яснення судового рішення, якою апелянт не скористався.
Правова позиція Великої Палати Верховного Суду визначає, що під час воєнного стану сам факт перебування сторони на військовій службі, підтверджений належними документами, є достатньою підставою для зупинення провадження, якщо військовослужбовець наполягає на цьому. У даній справі такі докази подані, а Відповідач-3 заявив відповідне клопотання, що відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України.
Крім того, участь у справі не обмежується присутністю у засіданнях і передбачає опрацювання значного обсягу матеріалів та підготовку письмових пояснень. Відмова у зупиненні провадження призвела б до порушення прав військовослужбовця як учасника справи, тоді як посилання апелянта на порушення прав юридичної особи/позивача є помилковими.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2026 (у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М.) у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя, доповідач Чус О.В., судді Дармін М.О., Вінніков С.В.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, постановлена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України у зв`язку із перебуванням відповідача 3 ОСОБА_3 на військовій службі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
У контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертається до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 у справі №754/947/22.
Так, у зазначеній справі Велика Палата Верховного Суду вказала, що загальновідомим фактом є те, що 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала чинити злочин агресії проти України у формі широкомасштабного військового нападу.
У зв`язку із цим Президент України Указом від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (далі - Указ), ввів в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався. Станом на момент прийняття цієї постанови воєнний стан не скасований.
У пункті 2 Указу Президент України постановив: військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати визначені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Крім того, Президент України у пункті 1 Указу від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» постановив: оголосити та провести загальну мобілізацію (пункт 1).
Отже, враховуючи зазначені вище акти Президента України, з 24 лютого 2022 року та станом на момент прийняття цієї постанови в Україні (на всій її території) діє воєнний стан та проводиться загальна мобілізація. А отже, з настанням особливого періоду вся структура Збройних Сил України та інші військові формування як цілісний організм почали функціонувати в умовах особливого періоду та були переведені на організацію і штати воєнного часу.
Судова колегія погоджується із скаржником, що із однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи (пункт 10 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства.
Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.
Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.
Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Зазначена норма права забезпечує дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Отже, правила, визначені пунктом 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.
Колегія суддів зауважує, що приписи пункту 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2025 у справі №754/947/22 також зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан». Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.
На підтвердження перебування ОСОБА_3 на військовій службі останнім до матеріалів справи була надана довідка Військової частини № НОМЕР_12 від 24.20.2025р. за №710 (а.с.81, Т.2), а також військовий білет (а.с.82, Т.2).
Доказів на спростування факту перебування відповідача 3 на військовій службі позивачем (скаржником) суду не надано.
Тож, норма пункту 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.
Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі №904/5585/25 до закінчення служби відповідача 3 ОСОБА_3 , на підставі пункту 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.
Доводи заявника апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у справі.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів ст. 129 та пп. «в» п.4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 275, 276, 282 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 у справі № 904/5585/25 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 у справі № 904/5585/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.В. Вінніков