Справа № 158/2401/26
Провадження № 1-кп/0158/155/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 
при секретарі – ОСОБА_2 
з участю прокурора – ОСОБА_3 
представника потерпілої – ОСОБА_4 
законного представника потерпілої – ОСОБА_5 
обвинуваченого – ОСОБА_6 
захисника – ОСОБА_7 
розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №12025030590000661 від 14.10.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Клевань, Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді електромонтера військової частини НОМЕР_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України,

в с т а н о в и в :

Так, приблизно в першій декаді травня 2025 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 в соціальній мережі «Телеграм», у чат-боті для знайомств « ОСОБА_8 », познайомився із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого запропонував особисто зустрітися, на що потерпіла погодилась.
В подальшому, 25 травня 2025 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , будучи повнолітньою особою, перебуваючи в автомобілі марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_2 на відкритій ділянці місцевості за географічними координатами 50.946306, 25.884056 неподалік села Берестяне, Луцького району Волинської області, маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_9 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, за взаємною згодою останньої, без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, вступив з нею у статеві зносини, а саме: вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникнення статевим членом в тіло потерпілої, що призвело до вагітності неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 та, в подальшому, 13.03.2026 народженням дитини.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 155 КК України, тобто у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.
29 травня 2026 року між прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_9 , на підставі ст. ст. 468-470, 472-473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений повністю і беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, а сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості зрозумілі. Прокурор підтвердила, що угода укладена добровільно.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода підписувалася у його присутності, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Законний представник потерпілої ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні не заперечувала, щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання зазначеного в угоді.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання зазначеного в угоді.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку сторін, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Суд не перевіряє фактичні обставини вчинення обвинуваченим правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та беззаперечно погоджується на це.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Судом не встановлено визначених ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.
Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 29.05.2026 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
При призначенні міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість обвинувачення, ступінь та характер вчиненого злочину, який належать до категорії нетяжких, беззастережне визнання вини у вчинені кримінальних правопорушень, добровільний благодійний внесок на підтримку ЗСУ.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням інших обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який згідно із ст. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також той факт, що ОСОБА_6 провину свою визнав та розкаявся, перепросив потерпілу, а потерпіла прийняла вибачення обвинуваченого та не має будь-яких претензій матеріального та морального характеру, належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків упродовж досудового розслідування, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, враховуючи інтереси суспільства, суд призначає ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на строк 2 (два) роки і покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 застосований ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.05.2026 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.
Згідно із ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2025.
Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України. 
Цивільний позов не з`являвся.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 травня 2026 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_7 .
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 застосований ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.05.2026 до в ступу вироку в законну сили - залишити без змін.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2025 - скасувати.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А24», який упаковано в сейф-пакет НПУ №PSP 0020713 - повернути - ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 42 426 (сорок дві тисячі чотириста двадцять шість) грн. 62 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.
Вирок суду може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1