Справа №592/17327/25 	
Номер провадження 22-ц/816/1994/26 	
Категорія - 82 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Петен Я.Л. (суддя-доповідач), суддів: Замченко А.О., Черних О.М.,
з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

у присутності:
позивача ОСОБА_1 та її представника – адвоката Верещагіна Дмитра Борисовича,
представника Акціонерного товариства «Сумиобленерго» Стовбира Сергія Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Верещагіним Дмитром Борисовичем,
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 березня 2026 року,ухвалене у складі судді Онайка Р.А. у м. Суми, повний текст якого складено 20 березня 2026 року, 
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумиобленерго» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дію та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.
Свої вимоги мотивувала тим, що  є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій мешкає одна та має статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни. Вона є споживачем, зокрема, і послуг з постачання та розподілу електричної енергії. 
Електричною енергією користується відповідно до умов договору №1724141 від 26 червня 2003 року, укладеного між нею та електропостачальною компанією ВАТ «Сумиобленерго». 
11 квітня 2025 року електромонтером здійснювалася технічна перевірка засобу комерційного обліку електричної енергії, про що складено акт, який містить висновок про те, що лічильник не працює та про його заміну на лічильник типу «МТХ» заводський № 01602153, 2018 року випуску з датою фактичної повірки ІІ/24. 
За наслідками перевірки, їй було донараховано за період з 01 січня по 01 серпня 2025 року за 348 кВт.*год. 751,68 грн. 
Зазначала, що технічна перевірка проведена без її участі, а про її наслідки доведено шляхом залишення акту перевірки в дверній проймі її квартири. Вважала, що перевірку проведено з порушенням норм чинного законодавства, 
Вказувала, що працівниками електропостачальної компанії, як виконавцем послуг із надання їй електричної енергії не виконано свій обов`язок щодо вчасної повірки приладу обліку та визначену процедуру заміни лічильника, а тому її порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання АТ «Сумиобленерго» здійснити перерахунок донарахованої суми за послуги з користування електричною енергією за її особовим рахунком. 
Вказувала, що такими діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка виразилася у відчутті несправедливості, психологічних переживаннях, пригніченості, тривозі та безсонні через роздуми про неправомірні нарахування та погрози знеструмлення квартири за борги, а також необхідності постійних звернень до відповідача з метою врегулювання непорозуміння. Зазначене похитнуло її стан здоров`я та спричинило необхідність звернення до ряду лікарів. Отриману моральну шкоду оцінює у розмірі 22000,00 грн.
Посилаючись на вказані обставини, просила суд: визнати незаконними дії АТ «Сумиобленерго» із нарахування їй додаткових платежів за споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 1 січня по 1 серпня 2025 року за 348 кВт.*год.; зобов`язати АТ «Сумиобленерго» провести перерахунок спожитої нею електроенергії за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 1 січня по 1 серпня 2025 року відповідно до вимог п. 2.3.16 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року; стягнути з АТ «Сумиобленерго» на її користь моральну шкоду у розмірі 22000,00 грн.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 березня 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що всі нарахування та рахунки, надіслані ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію, здійснені ТОВ «Енера Суми», яке є постачальником електричної енергії побутовим споживачам, а АТ «Сумиобленерго» є оператором системи розподілу електричної енергії та надає споживачам послуги з розподілу електричної енергії. Отже, позов заявлено до неналежного відповідача, а підстави, визначені процесуальним законом для заміни неналежного відповідача, відсутні. 

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника – адвоката Верещагіна Д.Б., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказувала про порушенння її права доступу до правосуддя. Просить рішення суду скасувати на ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. 
Апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідно до норм ЦПК України, суд першої інстанції мав право залучити іншого відповідача, або замінити неналежного відповідача на належного. 
Вважає, що АТ «Сумиобленерго» є належним відповідачем у цій справі, оскільки саме його працівниками допущено, на її думку, порушення при заміні однофазного приладу обліку типу «ЛЕБ» заводський № 716768 та складено відповідний акт технічної перевірки засобу комерційного обліку електричної енергії споживача ОСОБА_1 за № 028726 від 11.04.2025. Електричною енергією вона користується за чинним договором № 1724141 від 26 червня 2003 року, укладеного між нею та електропостачальною організацією ВАТ «Сумиобленерго». Будь-які договори з ТОВ «Енера Суми» у неї відсутні.
Вказує, що на усі її скарги керівництвом філії «Сумський міський район електричних мереж» АТ «Сумиобленерго» надавалися відповіді, в яких не зазначалося про порушення прав споживача саме ТОВ «Енера Суми».
Також додатково, представником ОСОБА_1 , адвокатом Верещагіним Д.Б., надано пояснення на відзив АТ «Сумиобленерго», в якому просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати на ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Зазначає, що у цій справі відповідач упродовж усього розгляду судом першої інстанції цивільної справи фактично визнав свою участь у спірних правовідносинах, оскільки саме працівниками АТ «Сумиобленерго» здійснювалася технічна перевірка та заміна лічильника, а також складався відповідний акт № 028726 та формувалися дані щодо необлікованої енергії. За таких обставин подальше посилання відповідача на власну неналежність є недобросовісною процесуальною поведінкою.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Верещагін Д.Б., доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Від АТ «Сумиобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, посилаючись на його ухвалення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що відповідач не є постачальником електричної енергії, не виставляло рахунки ОСОБА_1 на сплату спожитої електричної енергії, не є одержувачем коштів від позивача. Проведені нарахування позивачу за спожиту електричну енергію виконані ТОВ «Енера Суми», тому АТ «Сумиобленерго» є неналежним відповідачем.

Представник АТ «Сумиобленерго», Стовбир С.М., у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

26 червня 2003 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сумиобленерго» в особі начальника Сумського МРВЕ було укладено договір №1724141 про користування електричною енергією (а.с. 13).
11 квітня 2025 року працівниками АТ «Сумиобленерго» проведено заміну засобів комерційного обліку електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено акт технічної перевірки №028726. За змістом акту лічильник було замінено на новий у зв`язку з його несправністю, після чого було здійснено пломбування засобу комерційного обліку електричної енергії (а.с. 14).
ОСОБА_1 неодноразово зверталася до АТ «Сумиобленерго» з приводу проведеної заміни лічильника та здійснених нарахувань за електричну енергію, а також з клопотаннями щодо здійснення перерахунку вказаних сум. АТ «Сумиоблнерего» надавало відповіді стосовно донарахування оплати за 348 кВт, які були виявлені як необраховані лічильником і що зафіксовано в акті заміни засобів комерційного обліку №028726 від 11 квітня 2025 року. Надано роз`яснення про необхідність щомісячного зняття показів лічильника та їх передачі, а також розрахунок коригувань за попередні місяці та акт технічної перевірки. Також надано відповідь про помилковість зазначення причини заміни лічильника як «за заявою споживача» (а.с. 15-24).
Згідно з довідкою головного адміністратора Сумського ЦОК ТОВ «Енера Суми» про розмір нарахованих платежів та оплат за електропостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , що обліковується за адресою: АДРЕСА_2 , у квітні 2025 року відбулося коригування показників лічильника за період з листопада 2024 року по березень 2025 року, внаслідок чого у споживача утворилася заборгованість у розмірі 853,08 грн (а.с. 25-26).
Також позивачем надано копії рахунків за спожиту електричну енергію, надісланих ТОВ «Енера Суми» про помісячні нарахування за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_2 за березень, квітень, травень, червень та серпень 2025 року (а.с. 27-29).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Законом України «Про ринок електричної торгівлі» визначено правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, врегульовано відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Згідно з пунктами 7, 15 частини першої статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються відповідні договори, зокрема про надання послуг з розподілу та про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.
У спірних правовідносинах оператором системи розподілу електроенергії є АТ «Сумиобленерго», а електропостачальником - ТОВ «Енера Суми». 
ТОВ «Енера Суми» здійснює постачання електричної енергії до квартири ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі публічного договору приєднання - договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Порядок здійснення зняття та передачі даних про фактичні покази засобу обліку електричної енергії, визначення обсягу спожитої електричної енергії, здійснення нарахувань, терміни та способи оплати, зокрема для побутових споживачів, встановлюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) та Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311.
Відповідно до пункту 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
Постачальник - TOB «Енера Суми» формує рахунки на оплату спожитої електричної енергії на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, функції якого, у межах території ліцензованої діяльності, виконує оператор системи розподілу - АТ «Сумибленерго».
11 квітня 2025 року працівником філії «Сумський міський район електричних мереж» АТ «Сумиобленерго» - електромонтером ОСОБА_2 здійснено заміну приладу обліку електричної енергії, встановленого за адресою: АДРЕСА_2 . За результатами заміни лічильника було складено відповідний акт № 028726, а також проведено пломбування засобу обліку електричної енергії.
Позивач обґрунтовує свої вимоги порушеннями при проведенні заміни засобу обліку працівниками АТ «Сумиобленерго». Водночас сам акт, за результатами технічної перевірки, не оскаржує і позовних вимог про визнання його незаконним та скасування не заявляє. При цьому, просить визнати незаконними дії по нарахуванню їй додаткових платежів та провести перерахунок спожитої нею електроенергії, що здійснюється ТОВ «Енера Суми», вимоги до якого позивач не пред`являє.
Колегія судів відхиляє доводи апеляційної скарги про можливість заміни судом першої інстанції відповідача на належного відповідача або залучення співвідповідача. Встановлено, що клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача або про заміну неналежного відповідача ОСОБА_1 , в порядку ст. 51 ЦПК України, не заявляла, а суд позбавлений можливості вчиняти такі дії за власною ініціативою. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові.
Встановивши, що позов пред`явлено до АТ «Сумиобленерго», а всі нарахування за спожиту електричну енергію здійснюються ТОВ «Енера Суми», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові, як пред`явленого до неналежного відповідача.
Наданий представником позивача суду апеляційної інстанції лист ТОВ «Енера Суми», а також надані позивачем її заяви до АТ «Сумиобленерго», які були отримані та складені позивачем вже після ухвалення оскаржуваного судового рішення, які не були і не могли бути предметом дослідження та оцінки суду першої інстанції, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в силу вимог ст. 367 ЦПК України. 
Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (частина перша статті 374 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 375 ЦПК України).
Висновки суду апеляційної інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги за результатами апеляційного перегляду рішення, свідчать про те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Висновки суду щодо судових витрат

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України).
Оскільки ОСОБА_1 , якій у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, звільнена від сплати судового збору в усіх інстанціях, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Верещагіним Дмитром Борисовичем, залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 червня 2026 року.

Головуючий -  	Я.Л. Петен	

Судді: А.О. Замченко 

О.М. Черних