09.06.2026 Провадження по справі № 2-о/940/26/26 
Справа № 940/828/26

РІШЕННЯ
Іменем України

09 червня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Самсоненка Р.В.
за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.
заявника ОСОБА_1 
представника заявника ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересовані особи: Шахівська сільська рада, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання його зі спадкодавцем – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява мотивована тим, що заявник разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 проживав за адресою їхнього домоволодіння: АДРЕСА_1 . В даному домоволодінні вони проживали з 1993 року. В свою чергу ОСОБА_3 була зареєстрована в їхній старій квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 .,яку вони відчужили ще в 1993 році. Проживали вони разом, були офіційно одружені, вели разом спільне господарство, ростили дітей.
Дружина заявника ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . До дня її смерті вона проживала разом із заявником та він здійснював за нею догляд в їхньому домоволодінні. Після смерті дружини заявника залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою оформлення своїх спадкових прав заявник звернувся до державного нотаріуса Тетіївської державної нотаріальної контори – Давидової С.М. із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, однак державним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.04.2026 № 253/02-31 відповідно до якої відмовлено заявнику в оформленні спадкових прав на майно, так як він заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , до нотаріальної контори в установлений законом строк не подав, на день смерті з нею не був зареєстрований, тому вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини. 
За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника із спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, тому він змушений звернутись до суду з відповідною заявою.
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 18.05.2026 відкрито провадження у справі та призначено у справі судове засідання.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Столярчук В.М. заяву підтримали в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Шахівської сільської ради у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.
Представник заінтересованої особи державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова С.М. у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, рішення просить прийняти на розсуд суду.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , пояснила суду, що вона була депутатом сільської ради, родину ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вона знає давно та підтвердила факт, що вони проживали разом тривалий період часу, в тому числі і на день смерті ОСОБА_3 .
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , пояснив суду, що він був сусідом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та підтвердив той факт, що вони проживали постійно разом по день смерті ОСОБА_3 .
Заслухавши пояснення заявника, його представника та свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку. 
Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина заявника ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.03.2026 та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 26, 25).
Із довідки (витяг з погосподарської книги) 2016-2020 рік виданою Шахівською сільською радою № 02-47/214 від 27.03.2026, вбачається, що ОСОБА_1 проживав разом із своєю дружиною – ОСОБА_3 разом за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 12).
Із довідки Шахівської сільської ради № 02-47/215 від 27.03.2026 вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 мешкав разом з нею та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 13).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку з надвірними побудовами від 25 травня 1993 року ( а. с. 14-16).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 29.04.2026 № 253/02-31, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова С.М. відмовила ОСОБА_1 у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори в установлений законом строк не подав, на день смерті з нею не був зареєстрований, тому вважається таким, що пропустив строк для прийняття спадщини (а. с. 22-23).
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і
Згідно зі ст. 1268 даного Кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно п.п. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Таким чином, факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів та показаннями свідків. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.
За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, суд вважає за необхідне дану заяву задоволити, оскільки вимога є законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.
Керуючись ст.ст. 258-259, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересовані особи: Шахівська сільська рада, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі спадкодавцем – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. 

Суддя        Р.В. Самсоненко