П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1045/26

03 червня 2026 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли із Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, студента, навчається в Надвірнянському ПТУ № 11, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
12.04.2026 о 19 год 20 хв в м. Надвірна по вул. Мазепи ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом марки Lifan, без номерного знаку, не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії не отримував, чим порушив п. 2.1.а. ПДР (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638917 від 12.04.2026).
Також 12.04.2026 о 19 год 20 хв в м. Надвірна по вул. Мазепи, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом мотоциклом марки Lifan, без номерного знаку, під час обгону не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та вчинив зіткнення з автомобілем марки Yaguar, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п. 13.3. ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками (протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 638897 від 12.04.2026).
12.04.2026 о 19 год 20 хв в м. Надвірна по вул. Мазепи, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом марки Lifan, без номерного знаку, та будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним, чим порушив п. 2 10.а ПДР (протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 638904 від 12.04.2026).
Крім того, 12.04.2026 о 19 год 20 хв в м. Надвірна по вул. Мазепи, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом марки Lifan, без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810, результат тесту 1,89%, тест №7486, чим порушив п. 2.9.а ПДР (протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 638887 від 12.04.2026). 
ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі, за обстаин, вказаних у протколах про адміністративне правопорушення. Додатково зазначив, що посвідчення водія на право керування транспортними засобами будь-якої категорії він не отримував, перед ДТП вживав алкоголь, після ДТП втік, залишивши мотоцикл на місці події. Пізніше його розшукали працівники поліції, він пройшов огляд з результатом якого погодився. Шкоду потерпілій було відшкодовано в повному обсязі. Він навчається та отримує стипендію. У вчиненному щиро розкаюється, вказав, що подібного більше не повториться. 
Від законного представника ОСОБА_1 його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні клопотань чи заяв не надходило.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР).
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР) встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
Згідно пп. «а» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до вимог п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Згідно змісту п. 6 Положення право на керування транспортними засобами надається особам, які досягли: - шістнадцятирічного віку - категорії А1, А; - вісімнадцятирічного віку - категорії В1, В, С1, С; - дев`ятнадцятирічного віку - категорії BE, C1E, СЕ; - двадцятиоднорічного віку - категорії D1, D, D1E, DE, Т.
Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Дослідивши матеріали справи, суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЕПР1 № 638917 від 12.04.2026 про адміністративне правопорушення (а.с.1); телеграмою № 3820 від 12.04.2026 щодо реєстрації в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі повідомлення про ДТП із служби 102 (а.с.4); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 5); поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , (а.с.6-7); довідкою, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 8); фототаблицею місця ДТП (а.с.12).
Таким чином, діяння ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.
Пунктом 13.3. ПДР встановлено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Дослідивши матеріали справи, також суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЕПР1 № 638897 від 12.04.2026 про адміністративне правопорушення (а.с.1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4); телеграмою № 3820 від 12.04.2026 щодо реєстрації в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі повідомлення про ДТП із служби 102 (а.с.5); поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , (а.с.6-7); фототаблицею місця ДТП (а.с.11).
Таким чином, дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ст. 124 КУпАП, оскільки він як учасник дорожнього руху порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Пунктом 2.10.а. ПДР встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Дослідивши матеріали справи, суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЕПР1 № 638904 від 12.04.2026 про адміністративне правопорушення (а.с.1); телеграмою № 3820 від 12.04.2026 щодо реєстрації в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі повідомлення про ДТП із служби 102 (а.с. 4); поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 5-6); заявою ОСОБА_2 (а.с. 7); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8); фототаблицею місця ДТП (а.с. 12).
Таким чином, діяння ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ст. 122-4 КУпАП, оскільки він, будучи водієм транспортного засобу, залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди до був причетніий.
Відповідно до пп. а) п. 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Дослідивши матеріали справи, суддя також визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина також підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЕПР1 № 638887 від 12.04.2026 про адміністративне правопорушення (а.с. 2); результатом огляду із застосуванням приладу «Драгер 6810» тест №7486 від 12.04.2026 20:05, результат 1,89 проміле (а.с. 1); телеграмою № 3820 від 12.04.2026 щодо реєстрації в інтегрованій інформаційно-пошуковій системі повідомлення про ДТП із служби 102 (а.с. 6); направленням на огляд в заклад охорони здоров`я для встановлення стану сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с. 7); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5696 (а.с. 8); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, порушена координація рухів, результат огляду 1,89 проміле (а.с. 9); поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , (а.с.10-11); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 12); довідкою, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 13); фототаблицею місця ДТП (а.с.17); відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, досліджених в судовому засіданні (а.с. 18). 
Таким чином, дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив чотири адміністративних правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягають об`єднанню в одне провадження, а стягнення слід накласти у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом марки Lifan, без номерного знаку, у населеному пункті, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушив пп. «а» п. 2.1., пп. «а» п. 2.9. ПДР, а також п. 13.3. ПДР, що спричинило ДТП з пошкодженням транспортних засобів та п. 2 10.а ПДР, залишивши місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним. 
З урахуванням характеру вчинених правопорушень та особи правопорушника, вважаю за неможливе застосувати до правопорушника заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вчинив чотири адміністративних правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і така міра відповідальності не відповідатиме вчиненим правопорушенням і меті адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП.
Враховуючи викладене, безальтернативність покарання особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення як штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №638917 від 12.04.2026 ОСОБА_1 не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також будучи неповнолітнім посвідчення водія не отримував, тому до нього не підлягає застосуванню стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Отже, особі право керування транспортними засобами не надавалося, а тому вказане стягнення неможливо застосувати, відповідно до положень ч. 2 ст. 30 КУпАП. Цей висновок судді також відповідає абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», згідно якого суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа взагалі його не мала.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави стягувати з ОСОБА_1 судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Закону України «Про судовий збір», ст. 23, 33, 36, 126 ч. 2, 122-4, 124, 130 ч.1, 251, 252, 283, 284 КУпАП,
постановив:
Об`єднати справи №348/1045/26, провадження №3/348/325/26, №348/1047/26, провадження №3/348/328/26, №348/1048/26, провадження №3/348/327/26, та №348/1049/26, провадження №3/348/326/26, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам № 348/1045/26, провадження 3/348/325/26.
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (отримувач: IВАНО-ФРАНКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.IВАНО-ФРАНКIВСЬК, Отримувач ГУК в Iв.-Франк.об/Iв.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ)37951998, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN)UA148999980313070149000009001, Кодкласифікації доходів бюджету21081300, протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638917 від 12.04.2026, ЕПР1 № 638897 від 12.04.2026, ЕПР1 № 638904 від 12.04.2026, ЕПР1 № 638887 від 12.04.2026).
Копію постанови направити згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений для розстрочки строк, при примусовому виконанні цієї постанови стягується подвійний розмір штрафу з правопорушника, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя        Гундяк Т.Д.