Справа № 357/5172/26
3/357/2046/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.07.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону №1 полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,- 
У С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 619729 від 20.03.2026 року: 20.03.2026 року о 13 год. 51 хв. в м. Біла Церква, проспект Незалежності, 57, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» з н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, водій ОСОБА_1 категорично відмовився.
Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Сова В.А. не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , пояснивши, що у зв`язку із несенням служби, немає можливості прибути до суду.
Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю, тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Сова В.А. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Так адвокат Сова В.А. вказав, що ОСОБА_1 перебував того дня у тверезому стані, ознак сп`яніння не мав, у зв`язку із чим ОСОБА_1 був згоден пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що чітко зафіксовано на відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції. Проте захисник зауважив, що саме працівники поліції спровокували ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. Зокрема адвокат Сова В.А. звернув увагу суду, що після згоди ОСОБА_1 на проходження огляду, поліцейські дозволили ОСОБА_1 керувати транспортним засобом та переїхати у інше місце, після чого працівник поліції зняв нагрудну бодікамеру та здійснював позапроцесуальне спілкування із ОСОБА_1 , переконавши останнього відмовитись від проходження огляду. На підтвердження того, що ОСОБА_1 не вживав наркотичних речовин, адвокат Сова В.А. надав суду результати досліджень на визначення наркотиків у сечі ОСОБА_1 , які є негативними.
Заслухавши пояснення адвоката Сови В.А., дослідивши клопотання адвоката Сови В.А. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, результати досліджень на визначення наркотиків у сечі ОСОБА_1 від 21.03.2026, а також дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 619729 від 20.03.2026 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.03.2026 року, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копію листа №29 від 12.01.2026, копію листа №03-05/127 від 14.01.2026, копію листа №17 від 07.01.2026, рапорт від 20.03.2026, відеозаписи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно із ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено порядок проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Зокрема, огляд проводиться поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів із обов`язковим використанням технічних засобів відеозапису, а матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи на проведення огляду на місці або незгоди з його результатами такий огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.
Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів також визначена Інструкцією, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Судом встановлено, що 20.03.2026 року о 13 год. 51 хв. в м. Біла Церква Київської області, проспект Незалежності, 57, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen» з н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції.
Із досліджених відеозаписів з нагрудних камер поліцейських убачається, що під час первинного спілкування працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та необхідність проходження відповідного огляду. При цьому ОСОБА_1 не заперечував проти проходження такого огляду та висловив згоду на його проведення.
Разом із тим, на відеозаписах зафіксовано, що після озвучених ОСОБА_1 наявних у нього ознак сп`яніння та зазначеної згоди ОСОБА_1 на проходження огляду, працівники поліції з незрозумілих причин, дозволили ОСОБА_1 подальше керування автомобілем, тому останній сів за кермо транспортного засобу та перепаркував автомобіль, що в свою чергу викликає розумні сумніви у правомірності дій поліцейських.
Подальші відеозаписи відображають, що один з працівників поліції зняв із свого форменного одягу нагрудну бодікамеру, вийшов з службового автомобіля та попрямував до ОСОБА_1 , а їх подальше спілкування тривало поза межами безперервної відеофіксації. Згодом й інший працівник поліції, здійснював спілкування з ОСОБА_1 без відеофіксації їхнього спілкування.
Лише після завершення такого спілкування, о 14 год. 22 хв., ОСОБА_1 повторно було поставлено запитання щодо проходження огляду, на що останній повідомив про відмову, та перепитав у працівників поліції чи саме так він мав відповісти.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що первинно ОСОБА_1 висловив чітку та недвозначну згоду на проходження огляду на стан сп`яніння. Водночас матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що його подальша відмова була вільним, усвідомленим та однозначним волевиявленням, сформованим без стороннього впливу та після дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури.
Допущене працівниками поліції припинення безперервної відеофіксації процедури огляду та підтверджений у судовому засіданні факт позапроцесуального спілкування з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавляють суд можливості перевірити обставини зміни позиції ОСОБА_1 щодо проходження огляду та достовірно встановити, що його подальша відмова відповідала вимогам закону.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що адміністративні провадження, які за своєю суттю мають каральний характер, повинні відповідати гарантіям справедливого судового розгляду, передбаченим ст.6 Конвенції (рішення у справах «Надточій проти України», «Коробов проти України»).
У рішенні у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що висновки суду повинні ґрунтуватися на доказах, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а доведеність вини має відповідати стандарту доказування «поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вони не усувають розумних сумнівів щодо того, що ОСОБА_1 безумовно, добровільно та у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Таким чином, сукупність наданих доказів не підтверджує поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене та керуючись принципом презумпції невинуватості, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.221, ст.247, ст. 284 КУпАП, суддя,- 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП – закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	О.О. Гребінь