ЄУН: 336/4801/26
Провадження №: 3/336/2070/2026 

ПОСТАНОВА
іменем України
19 травня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовець, військової частини НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -
встановив:
Відповідно до протоколу серії А4122 №210 від 02 травня 2026 року, солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , 02 травня 2026 року о 14-00 годині, в умовах воєнного стану, виконуючи обов`язки військової служби, знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №029 від 02 травня 2026. Огляд проводився за допомогою технічного засобу – газоаналізатора АлкоФор 307, результат тесту 0,5 проміле, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про повернення справи про адміністративне правопорушення з наступних підстав.
Згідно зі ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 278 КпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, законом України N 475/97-ВР. 11 вересня 1997 року Конвенція набула чинності для України, після чого в України виникло міжнародно-правове зобов`язання забезпечити додержання конвенційних гарантій, зокрема і тих, які передбачені статтею 6 Конвенції, на національному рівні. Держава також визнала для себе обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
В порушення ст. 256 КУпАП, в протоколі А4122 №210 від 02.05.2026 року не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.
Зауважую, що справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.3 ст.172-20 КУпАП, розглядаються виключно за місцем вчинення правопорушення.
Місцем вчинення правопорушення є місце, де було вчинено (допущено) протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність (не вчинено необхідну дію).
Отже, згідно діючих норм КУпАП, відносно справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 172-20 КУпАП, альтернативної підсудності не встановлено і діє загальне правило, визначене ч. 1 ст. 276 КУпАП.
Відповідно до висновку Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП від 26.05.2015 року N 5-рп/2015 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В аспекті цього питання необхідно розуміти, що використане словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Отже, суд не повинен самостійно збирати інформацію, яку необхідно збирати особам, які складають протокол про адміністративне правопорушення.
Порушення вимог КУпАП, допущені при складанні та оформленні адміністративного протоколу перешкоджають суду правильно, об`єктивно, з додержанням законності розглянути справу і прийняти рішення по суті.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 складений з порушення вимог ст.ст. 256, 278 КУпАП, а тому підлягає поверненню для належного оформлення уповноваженій особі військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, яка склала протокол №210 від 02 травня 2026 року.
Керуючись ст.ст. 256, 268, 278, 283 КУпАП, суддя, -
постановив:
Протокол №210 від 02 травня 2026 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, щодо ОСОБА_1 та додані матеріали повернути до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, для належного оформлення.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя: