Справа № 745/170/26 
Провадження № 2/745/149/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2026 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Смаль І.А.,
за участі секретаря судового засідання Шуляр І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Сосниця в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ: 

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 11.01.2022 року між ТОВ "Фінансова компанія "Ірбіс"" та відповідачем було укладено кредитний договір. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 14320,00 грн (тіло кредиту 4000,00 грн, відсотки 10320,00 грн), яку відповідач добровільно не сплачує. Внаслідок відступлення прав вимоги, право вимоги за кредитним договором набув позивач.
Після автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Стельмаха А.П.
26.03.2026 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
04.06.2026 проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи в зв"язку з призначенням судді Стельмаха А.П. суддею Чернігівського апеляційного суду (розпорядження керівника апарату Сосницького районного суду від 04.06.2026 №17).
Після проведення повторного автоматизованого розподілу справа надійшла на розгляд судді Смаль І.А.
Ухвалою від 08.06.2026 суддею Смаль І.А. справу прийнято до свого провадження.
З поданого відзиву вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає. Позивачем подано заяву з пропуском позовної давності та незаконно нараховано штрафні санкції.
З відповіді на відзив вбачається, що 11.01.2022 між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №41824640 в електронній формі. Згідно з довідкою про ідентифікацію клієнта, 11.01.2022 о 01:07:03 ОСОБА_1 підтвердив укладення договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 635565, надісланого на його номер телефону НОМЕР_1 . Фіксація часу, номера телефону та коду підпису свідчить про особисте вчинення ним дій щодо укладення договору. Без доступу до цього телефону отримати повідомлення та ввести код було неможливо. Відповідач у своїх запереченнях проти позовних вимог не оспорює ані факту укладення Договору про надання фінансового кредиту №41824640 від 11.01.2022, ані факту отримання кредитних коштів у розмірі 4 000,00 грн на свій картковий рахунок від ТОВ «ФК «ІРБІС». Наданий документ - лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за вих. № 3152 251023164227 від 23-10-2025 - є належним і допустимим доказом фактичного перерахування кредитних коштів Відповідачу, адже містить усі обов`язкові реквізити електронного документа. Нарахування процентів здійснюється щодня на суму залишку кредиту, що визначено у п. 5.8 кредитного договору. Заборгованість Клієнта за Договором про надання фінансового кредиту № 41824640 від 11.01.2022, нарахована за період користування кредитом (з урахуванням строку кредитування) складає 14 320,00 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту становить - 4 000,00 грн., заборгованість за відсотками становить - 10 320,00 грн. Розрахунок заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 41824640 від 11.01.2022, сформований ТОВ «ФК «ІРБІС», що міститься в матеріалах справи (додаток № 17 у позовній заяві) являється безпосереднім доказом.
З поданих заперечень вбачається, що згідно з п. 3.1. Договору № 41824640, строк кредитування встановлено до 11.04.2022. Позивач просить стягнути 10 320,00 грн відсотків. Однак, згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Після 11.04.2022 Позивач мав право нараховувати лише 3% річних та інфляційні втрати (ст. 625 ЦК України), а не 3% на день, як зазначено у розрахунку. Отже, сума 10 320,00 грн є юридично необґрунтованою. Сума нарахованих відсотків (10 320 грн) майже у 2,6 раза перевищує тіло кредиту (4 000 грн). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України та практики ВС, розмір неустойки (та фактична природа таких високих відсотків) може бути зменшений судом, якщо він значно перевищує розмір збитків.

В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика"" не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов необхідно задовольнити зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 11.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс»» та відповідачем були укладені в електронній формі договір про надання фінансового кредиту № 41824640 та додатковий договір №1 від 28.01.2022 (а.с. 28-43).
Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 13.2-13.3 договору визначено, що цей Договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, використання якого допускає Закон України "Про електронну комерцію". Оскільки цей Договір укладено (підписано) із дотриманням порядку, передбаченого Законом України "Про електронну комерцію", цей Договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Договірукладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та умов договору, підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 635565.
На умовах, встановлених договором, ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс»» надає кредит ОСОБА_1 у розмірі 4000 гривень 00 копійок, з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному графіку згідно п. 3.2 цього Договору, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит та сплатити передбачені цим Договором проценти у строки та на умовах даного Договору.(п.3.1 договору).
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору:
Відповідно до п. 3.2 договору за користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3%. Стандартна процентна ставка застосовується у межах строку, визначеного у п.4.2. цього Договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою Клієнта. При цьому, Клієнт може скористуватись Пільговим періодом та отримати пільгову процентну ставку (знижку) на умовах, визначених в п.п. 3.2.1, 3.2.2. п.3.2. цього Договору Пільговий період 16 календарних днів з 11.01.2022 по 27.01.2022 пільгова процентна ставка (знижка) 2.6%. Стандартний період 74 календарних днів з 28.01.2022 по 11.04.2022 стандартна процента ставка 3% 
Видача (надання) Товариством Кредиту Клієнту за цим Договором проводиться протягом трьох операційних банківських дні з моменту укладення цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені Клієнтом у Особистому кабінеті, та, яка визначена Клієнтом у якості Основної платіжної картки (п.4.1 догвоору).
Згідно із п. 4.2 договору клієнт зобов`язується повністю повернути Кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за Кредитом до 11.04.2022 року (далі за текстом - «строк кредитування») шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства. 
Додатковим договором №1 від 28.01.2022, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, пунктом 2.2, сторони погодили наступний пільговий період з 28.01.2022 по 27.02.2022, стандартний період з 28.02.2022 по 28.04.2022 та уклали оновлену редакцію графіку погашення боргу. (а.с.41-42).
У разі несвоєчасного повернення Кредиту, передбаченого п. 4.2 цього Договору, Клієнт зобов`язується сплатити штрафні санкції, у вигляді нарахування штрафу в розмірі 0 відсотків за кожен наступний день після останнього дня строку кредитування, визначеного п.4.2. цього Договору від суми залишку Кредиту (далі за текстом - «штрафні санкції»), але в будь якому разі не більше ніж 50 відсотків від суми наданого Кредиту та нарахованих відсотків разом. У випадку, якщо сума наданого Кредиту менша ніж встановлений законодавством на початок поточного року розмір однієї мінімальної заробітної плати сума штрафних санкцій не може перевищувати розміру подвійної суми наданого Кредиту. За порушення виконання Клієнтом зобов`язань за Договором, загальний розмір Кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для Клієнта (п.3.3 договору).
Клієнт зобов`язаний сплачувати Товариству проценти за користування Кредитом, за процентною ставкою, зазначеній у пунктах 3.1, 3.2 цього Договору, але з урахуванням положень, передбачених пунктом 3.2 цього Договору. Сукупна вартість Кредиту з урахуванням відсоткової ставки за Кредитом, передбаченої пунктом цього Договору, та детальний розпис сукупної вартості Кредиту для Клієнта (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки та формули розрахунків за Кредитом наведено у Додатку №1 до цього Договору (п.5.1-5.2 договору).
Пунктом 6.4 договору передбачено, що клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування». Клієнт повинен повідомити Товариство про намір відмовитися від Договору у письмовій формі протягом строку, визначеного у даному пункті Договору та згідно з вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування».
Довідкою про ідентифікацію клієнта підтверджено акцепт оферти позичальником (підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором) для укладення договору №635565, номер картки позичальника НОМЕР_2 (а.с. 21).
Відповідно до умов договору, ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс»» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому 11.01.2022 кредит в сумі 4000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки ТОВ «УПР» від 23.10.2025 (а.с.55).
Зазначене підтверджується наданою довідкою АТ «Сенс банк», згідно якої картковий рахунок  НОМЕР_2 належитьОСОБА_1 , та випискою по рахунку, відповідно до якої на вказаний рахунок 11.01.2022 зараховано 4000 грн (а.с.146-148). 
Внаслідок неналежного виконання умов договору, відповідач має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс»», а саме загальна заборгованість за договором №41824640 становить 14320,00 грн (4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10320,00 грн - заборгованість за відсотками). (а.с.60-62).
Здійснений позивачем розрахунок заборгованості конкретизований та містить інформацію за усіма складовими, що забезпечує можливість перевірки такого розрахунку за наявними в матеріалах справи доказами.
Розрахунок заборгованості по відсотках позивачем здійснено за визначений договором загальний період кредитування визначений договором №41824640 від 11.01.2022 з врахуванням змін визначених додатковим договором №1 від 28.01.2022, який тривав з 11.01.2022 року по 28.04.2022. Заявлені позивачем до стягнення проценти на суму 10320,00 грн нараховані в межах обумовленого сторонами кредитного договору строку кредитування із застосуванням погодженої процентної ставки, а саме з 11.01.2022 по 27.02.2022 за ставкою 2,6 % день та в подальшому за ставкою 3% день до 28.04.2022.
В зв`язку з цим, твердження відповідача у запереченнях про незаконність нарахування відсотків за кредитом не заслуговують на увагу, оскільки як було досліджено вище, уклавши додатковий договір №1 від 28.01.2022 сторони погодили строк кредитування до 28.04.2022. 
Відповідач у запереченнях зазначає, що сума нарахованих відсотків може бути зменшена судом на підставі ч.3 ст.551 ЦК України.
Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
З цього приводу суд зазначає, що пеня за своєю правовою природою є платою у разі порушення боржником зобов`язання. В свою чергу проценти за кредитом, це плата за правомірне користування кредитними коштами в межах строку кредитування (Постанова ВС № 408/8199/16-ц від 24.05.2023).
Будь-які нарахування штрафів (пені) не здійснювалося, а тому і підстави для їх зменшення судом відсутні.
01.09.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс»» (клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "Позика"" (фактор) було укладено договір факторингу №01092025/01 за яким Згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором (а.с.44-49).
Відповідно до п.3.1 договору факторингу, фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів встановлюється в Реєстрі прав вимог, сплачується Фактором впродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Сторонами Реєстру прав вимог. Фінансування сплачується Фактором на банківський рахунок Клієнта, зазначений в пункті 12 цього Договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок Клієнта в повному обсязі.
ТОВ "Фінансова компанія "Позика"" сплатило ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс»» суму фінансування згідно договору факторингу (а.с.58).
ТОВ "Фінансова компанія "Позика"" та ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс»» підписали акт приймання передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №01092025/01 від 01.09.2025(а.с.15).
Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу, одним з боржників вказаний відповідач, як боржник за договором №41824640 від 11.01.2022 сума боргу 14320,00 грн (4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10320,00 грн - заборгованість за відсотками)(а.с.19).
Узагальнюючи викладене, в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами факт укладення відповідачем кредитного договору, а саме з ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс»»на суму 4000,00 грн. В подальшому, внаслідок укладення договору відступлення прав вимоги, право вимоги до відповідача за вказаним договором набув позивач.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512, ч.1 ст.513, ч.1 ст.514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стосовно застосування позовної давності суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя, четверта статті 267 ЦК України).
При цьому, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину."
Строк карантину неодноразово продовжувався.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Тобто, карантин в Україні безперервно діяв у період з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб.
Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".
Законом України від 15.03.2022 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".
В подальшому, Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", які були затверджені Законами України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.
Лише із набранням чинності Законом України від 14.05.2025 року №4434-IX "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", а саме, 04.09.2025 року (через три місяці з дня, наступного за днем опублікування цього Закону), відновився перебіг строків позовної давності, які діяли до введення воєнного стану.
За таких обставин, враховуючи що строк виконання договору відповідно до його умов настав 28.04.2022, однак 3-х річний строк перебігу позовної давності розпочався з 04.09.2025, до суду позивач звернувся 19.03.2026, а тому твердження відповідача про сплив позовної давності в даному спорі не заслуговують на увагу.
Таким чином, вимоги позивача по стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 14320,00 грн заборгованості за кредитним договором, а саме 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10320,00 грн - заборгованість за відсотками.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення сплаченого судового збору 2662,40 грн.
Стосовно розподілу витрат на професійну правничу допомогу позивача на суму 5500,00 грн, суд зазначає наступне.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано договір про надання правничої допомоги (а.с.22-27); детальний опис робіт (а.с.20), акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги на суму 5500,00 грн (а.с.16), свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.63-64).
Таким чином, витрати відповідача за надану професійну правничу допомогу в сумі 5500,00 грн підтверджені належними та допустимими доказами і відповідно такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 512-514,526,527,530,634,1054 ЦК України, ст. 12, 13, 141, 263-265, 273,274-279 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика"" 14320,00 грн заборгованості за кредитним договором №41824640 від 11.01.2022, а саме 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10320,00 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика"" 2662,40 грн в рахунок повернення судового збору та 5500,00 грн на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика"", 07406, вул.Симона Петлюри 21/1 м.Бровари Київської області, код ЄДРПОУ 39493634.
Відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І.А.Смаль