Справа № 727/13962/25
Провадження № 2/727/468/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року     м.Чернівці
Шевченківський районний суд м.Чернівці
в складі головуючого судді   Танасійчук Н.М.
з участю: секретаря судових засідань   Кремзелюк О.В.,
відповідача       ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -
В с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
В позові посилається на те, що 06 серпня 2013 року між сторонами був укладений шлюб.
В шлюбі народилися двоє дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Позивач вказує, що у них відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, шлюб фактично припинено. Вказує, що сім`я розпалася остаточно і її збереження неможливе. Зазначає, що спільно не проживають.
Просить шлюб розірвати.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 ( первісного позивача) прийнято до розгляду і відкрито спрощене провадження у справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.01.2026 року сторонам надано строк на примирення, а провадження по справі зупинено. Однак сторони не примирились та ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.04.2026 року поновлено провадження та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 травня 2026 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Первісний позов, ухвалою від 29.05.2026 року, було залишено без розгляду.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти вимоги позивача, просила шлюб не розривати. Вказала, що вагітна, не бажає шлюб розривати, оскільки ОСОБА_2 батько її дітей, вони примирилися і продовжують проживати разом. Зверталася вона з позовом тому, що у їхній сім"ї були фінансові труднощі. Зараз чоловік, який є військовослужбовцем, постійно переказує їй на рахунок грошові кошти на потреби сім"ї. Вважає, що чоловік звернувся до неї з позовом, тому що сердитий через її звернення до нього з позовом про стягнення аліментів. Вказала, що документального підтвердження своєї вагітності вона поки що не має.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов про розірвання шлюбу підтримує просить шлюб розірвати.
Відповідно до положень ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступне:
Сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1227, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Із копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 встановлено, що у сторін в шлюбі народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).
Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.
В даній справі сторонам надавався строк для примирення. Позивач ОСОБА_2 вказує, що їм з дружиною примиритися не вдалося та наполягав на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам.
Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Зважаючи на те, що провадження щодо розірвання шлюбу сторін триває починаючи з 03.11.2025 року, сторони не примирилися під час наданого судом строку на примирення, позивач за зустрічним позовом наполягав на розірванні шлюбу , суд приходить до висновку про задоволенння позовних вимог ОСОБА_2 , виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 06 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1227 необхідно розірвати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 81, 247, 258-259, 263, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву зустрічного позивача ОСОБА_2 - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який зареєстрований 06 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1227.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:        Танасійчук Н.М.