Справа № 183/3099/26
№ 3/183/1150/26
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Ігольнікова М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,
за ч. 2 ст. 123 КУпАП, 
в с т а н о в и в :
21.03.2026 року о 06:05 год. неподалік будинку 5 по вулиці Спаська м. Самар гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Focus н.з. НОМЕР_1 виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора чим порушив п.п. 20.5.в. ПДР України –Рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 123 КУпАП.
В судове засідання за викликом особа, яка притягується до адміністративної відповідальності з`явилася, обставини описані в протоколі оспорював, вину не визнавав.
Зазначив, що даний залізничний переїзд обладнаний шлагбаумом, і в момент його підняття практично одночасно вимикається червоний заборонний сигнал світлофора, тому технічно порушити ПДР в цій частині не міг, оскільки проїхав переїзд, коли шлагбаум був піднятий. Також зазначив, що має 30 років водійського стажу, ніколи не мав порушень ПДР. Після дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу у вигляді відео файлу на диску, зазначив, що кут зйомки не відображає факт будь-якого порушення, відео знято на мобільний телефон поліцейського, а не на сертифіковану відеокамеру.
Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 620270 від 21.03.2026 року; рапорт; диск з відеозаписом до протоколу. 
Дослідивши обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП доведена та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Зокрема, при перегляді відеофайлу, ОСОБА_1 вказав на перший в ряді автомобіль як його і зазначив, що проїхав в момент підняття шлагбауму.
Однак, суд вважає, що даний аргумент не може бути прийнятий, оскільки положення п.20.5 ПДР встановлюють, що рух через переїзд забороняється, якщо:
в) увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.
На відео файлі дійсно видно, що шлагбаум піднявся, однак автомобіль Ford Focus н.з. НОМЕР_1 виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора, який продовжував миготіти червоним коліром.
Доводи водія, що відео знято на несертифікований пристрій – мобільний телефон працівника поліції, суд відхиляє як неспроможні, оскільки ОСОБА_1 не вказав, яким чином даний факт вплинув на об`єктивність відображення факту перетину ним залізничного переїзду.
Враховуючи, те, що водій є військовослужбовцем, використовує даний автомобіль для прибуття до місця несення служби, тому суд вважає за можливе не призначати покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника , і вважає справедливим призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Обставин, які пом`якшують та обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу і відповідно до ст. 23 КУпАП, це буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного та керуючись статтями 124 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 665 гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя          Ігольнікова М.О.