ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року	справа № 380/18591/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дій, протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_5 , у якій, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття 14.07.2025 ОСОБА_1 на військовий облік;
- визнати протиправним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №195 від 14.07.2025 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» в частині призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з мобілізацією та скасувати його;
- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;
- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_2 ;
- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_3 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача засуджено за вчинення тяжкого злочину. У тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного 25.04.2023 зроблено відмітку про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_6 ). Водночас, працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 взяли його на військовий облік, доставили його до позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка видала довідку №2025-0714-4704-3 від 14.07.2025 про придатність ОСОБА_1 до військової служби. 14.07.2025, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №195 солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та у складі команди вибув до Військової частини НОМЕР_9 з терміном прибуття 14.07.2025. Позивач вважає поновлення його на військовому обліку протиправним, а відтак вважає що і всі подальші дії та рішення є протиправними відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (Fruit of the Poisonous Tree), яка сформована у судовій практиці США та у подальшому знайшла своє втілення у практиці ЄСПЛ, зокрема у справах «Teixeira de Castro v. Portugal», «Шабельник проти України (№2)», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».
18.09.2025 до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що з метою призову на військову службу відповідно до пункту 81 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 №560 (надалі - Порядок), який зазначає, що у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов, ОСОБА_1 взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зважаючи на положення пункту 3 Порядку - призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку, ОСОБА_1 скеровано для проходження медичного огляду стану здоров`я позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до довідки позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 №2025-0714-4704-3 від 14.07.2025 ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби. Надалі 14.07.2025 солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу за мобілізацією на особливий період та у складі команди вибув до військової частини. 18.05.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11.04.2024 № 3633-IX, яким внесено зміни Закону № 2232-ХІІ, зокрема, в частині підстав взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього, визначених у статті 37 Закону №2232-ХІІ. Відтак, станом на 13.07.2025 не існувало визначених законодавством України обмежень щодо постановлення на військовий облік позивача ОСОБА_1 та його призову на військову службу за мобілізацією на особливий період та надалі зарахування до списків особового складу військової частини з підстав, зазначених у позовній заяві.
19.09.2025 до суду від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що Військова частина НОМЕР_2 , видаючи наказ про зарахування позивача до списків особового складу, діяла на підставі іменного списку, наданого ІНФОРМАЦІЯ_5 , та виходила з презумпції належного виконання цим органом обов`язку щодо перевірки наявності або відсутності підстав для надання відстрочки. Перевірка таких підстав та надання відстрочок не належать до компетенції військової частини. Згідно з пунктом 14 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міноборони, затвердженої наказом МО України №280 від 15.09.2022, зарахування військовозобов`язаного до списків особового складу здійснюється в день прибуття на підставі іменних списків команд, приписів та документів, що посвідчують особу. У межах повноважень Військова частина НОМЕР_2 , на підставі наказу №202 від 14.07.2025, зарахувала позивача, направленого з ІНФОРМАЦІЯ_2 до списків особового складу для проходження базової та фахової підготовки, поставила його на всі види забезпечення та призначила на посаду курсанта. Відтак відсутні протиправні дії Військової частини НОМЕР_2 щодо зарахування позивача до списків особового складу.
24.09.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій просить позов задовольнити повністю. Вказана відповідь обґрунтована тим, що відповідач не навів жодних заперечень щодо того, що ОСОБА_1 згідно з наданим письмовим військово-обліковим документом - Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серія № НОМЕР_10 , виключений ІНФОРМАЦІЯ_3 з військового обліку ще 25.04.2023, на підставі пп. 6 п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції, що діяв на той час). З огляду на це, застосування пункту 81 Порядку до спірних правовідносин є не правильним, оскільки станом на 14.07.2025 позивача виключено з військового обліку, що залишилось поза увагою відповідача як під час проведення мобілізаційних заходів щодо позивача, так і у відзиві. Доданий до відзиву документ, який доданий під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » не містить жодних особистих даних самого позивача, окрім його прізвища, імені й по батькові, інших даних не має. Більше того, дані у вказаній таблиці не відповідають даним, що надані ІНФОРМАЦІЯ_4 у листі від 19.08.2025 №10629, у який відповідач вказав, що «військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 (Черннігівка), є порушником ВО з 04.03.2025 по 03.03.2026». Натомість, в наданій відповідачем таблиці, яку він назвав «Витягом з АІТС Оберіг» немає відомостей про порушення позивачем правил військового обліку.
26.09.2025 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких позовні вимоги підтримав. У поясненнях зазначено, що інформація, яка міститься в самому документі не відображає дійсних обставин, а саме: з даних у першій графі таблиці вбачається, що позивач 15.03.2021 о 21:52 взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_8 (Чернігівка). Проте, як позивач зазначав у позовній заяві, вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 05.09.2018 у справі №328/774/18 ОСОБА_1 визнано винуватим у предявленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відтак 15.03.2021 позивач відбував покарання у виправно-трудовому закладі.
30.09.2025 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що порядок звільнення військовослужбовців із військової служби регламентовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Вказаним нормативно-правовим актом не передбачено можливості звільнення військовослужбовця з військової служби шляхом скасування судом наказу про його призначення (зарахування) до військової частини. Зазначає, що рішення про мобілізацію та призов мають індивідуальний характер і є актами разової дії, які вичерпують свою юридичну силу після реалізації - у спірному випадку після фактичного призову позивача та його направлення для проходження військової служби. Відтак, після видання наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2025 №202 між сторонами виникли нові правовідносини, пов`язані з проходженням військової служби, правове регулювання яких здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та згаданим Положенням. Вказаними актами не передбачено можливості припинення таких правовідносин шляхом судового скасування раніше виданого наказу про призначення до військової частини. Такий спосіб не є юридично ефективним та не призведе до фактичного поновлення порушеного права. Отже, оскаржуваний наказ вже реалізований, а вимоги позивача про його скасування без прийняття окремого рішення про звільнення з військової служби не матимуть правових наслідків щодо зміни його статусу військовослужбовця та не забезпечать ефективного захисту його прав і законних інтересів.
14.11.2025 від представника Військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання про долучення доказів.
19.11.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог та про залучення співвідповідача, яка мотивована тим, що 17.11.2025 через ЄСІТС «Електронний суд» від відповідача Військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: витягу з наказу командира вказаної Військової частини №275 від 19.09.2025 про направлення позивача ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_3 . З огляду на це, вирішення питання про виключення позивача з особового складу Військової частини НОМЕР_2 не входить до повноважень командира вказаної військової частини, а тому позивач змушений збільшити позовні вимоги, доповнивши їх вимогою до нового співвідповідача - Військової частини НОМЕР_3 до особового складу якої він включений, та збільшити позовні вимоги виклавши їх у новій редакції, без зміни підстав та обґрунтування заявлених вимог, а саме: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття 14.07.2025 ОСОБА_1 на військовий облік;
- визнання протиправним наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №195 від 14.07.2025 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» в частині призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з мобілізацією та скасувати його;
- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;
- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_2 ;
- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_3 в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_3 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини.
26.12.2025 до суду від Військової частини НОМЕР_3 надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що оскільки позивач помилково зазначив час виникнення спірних правовідносин 25.04.2023, а не 14.07.2025, тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на помилковому трактуванні як фактичних обставин справи, так і аналогічному трактуванні норм чинного законодавства. 
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 16.09.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.
Ухвалою від 15.12.2025 суд прийняв до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог від 19.11.2025 та залучив до участі у розгляді справи у процесуальному статусі співвідповідача Військову частину НОМЕР_3 у частині позовних вимог про скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_3 щодо зарахування ОСОБА_1 до особового складу Військової частини НОМЕР_3 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_3 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу такої військової частини.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
Позивач став на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_6 ), пройшов військово-лікарську комісію 25.04.2023 та виключений з військового обліку у зв`язку із тим, що раніше засуджений за вчинення тяжкого злочину, на підставі пп. 6, п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 
13.07.2025 в ході проведення заходів оповіщення перевірено військово-облікові документи ОСОБА_1 . 
ОСОБА_1 був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
ОСОБА_1 скеровано для проходження медичного огляду стану здоров`я позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідно до довідки позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 №2025-0714-4704-3 від 14.07.2025 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби. 
Військова частина НОМЕР_2 на підставі наказу №202 від 14.07.2025 зарахувала позивача, направленого з ІНФОРМАЦІЯ_2 до списків особового складу для проходження базової та фахової підготовки, поставила його на всі види забезпечення та призначила на посаду курсанта.
19.09.2025 ОСОБА_1 направлено для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_3 .
Вважаючи дії відповідачів щодо взяття на військовий облік позивача та його подальшу мобілізацію протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керується такими мотивами.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Згідно із згаданим Указом мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання ним чинності.
Такі строки неодноразово продовжувалися аналогічними указами Президента України та тривають і надалі.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, у редакції від 20.06.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно із частиною другою статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частина третя статті 1 Закону № 2232-XII визначає, що військовий обов`язок включає:
підготовку громадян до військової служби;
взяття громадян на військовий облік;
прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;
проходження військової служби;
виконання військового обов`язку в запасі;
проходження служби у військовому резерві;
дотримання правил військового обліку.
Частина дев`ята статті 1 Закону № 2232-XII визначає, що у контексті військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Як встановив суд, позивач став на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_6 ), пройшов військово-лікарську комісію 25.04.2023 та виключений з військового обліку у зв`язку із тим, що був раніше засуджений за вчинення тяжкого злочину, згідно з пп.6 п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 
Згідно із частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції від 24.05.2000) виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягали громадяни:
а) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
б) які досягли граничного віку перебування в запасі;
в) які припинили громадянство України;
г) які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів;
д) які не отримали до 36-річного віку військово-облікової спеціальності або спорідненої з нею;
е) які померли.
Відповідно до частини шостої статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції до 18.05.2024), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу;
2) проходять військову службу (навчання) у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.
Водночас, до Закону № 2233-XII внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX, який набрав чинності 18.05.2024, відповідно до яких статтю 37 Закону № 2233-XII викладено у новій редакції.
Зокрема, частина шоста статті 37 № 2233-XII установлює, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Отже, підстава «громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину» була виключена з переліку таких, згідно з якими відбувалось виключення з військового обліку.
Окрім того, згідно з пунктом 4 розділу Загальні питання Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
В абзацах першому і другому пункту 2 мотивувальної частини рішення від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Такий принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правових актів в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З викладеного можна зробити висновок, що з 18.05.2024 громадяни України, які раніше перебували на військовому обліку призовників та були виключені з військового обліку військовозобов`язаних на підставі частини шостої статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, чинній до 17.05.2024), підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, оскільки відпала підстава, за якою їх виключено з військового обліку.
Отже, ІНФОРМАЦІЯ_10 мав достатні повноваження для взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних після 18.05.2024.
Як встановив суд, 13.07.2025 в ході проведення заходів оповіщення перевірено військово-облікові документи ОСОБА_1 . 
ОСОБА_1 взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 скеровано для проходження медичного огляду стану здоров`я позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідно до довідки позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 №2025-0714-4704-3 від 14.07.2025 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби. 
Військова частина НОМЕР_2 на підставі наказу №202 від 14.07.2025 зарахувала позивача, направленого з ІНФОРМАЦІЯ_2 до списків особового складу для проходження базової та фахової підготовки, поставила його на всі види забезпечення та призначила на посаду курсанта.
19.09.2025 ОСОБА_1 направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 .
Враховуючи те, що постановлення позивача на військовий облік військовозобов`язаних є правомірним, у частині позовних вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття 14.07.2025 ОСОБА_1 на військовий облік необхідно відмовити повністю.
Суд вказує на те, що єдиною підставою для визнання протиправним і скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №195 від 14.07.2025 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» в частині призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з мобілізацією позивач зазначає протиправність його постановлення на військовий облік.
Як вже встановив суд, постановлення позивача на військовий облік військовозобов`язаних є правомірним, а тому у частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №195 від 14.07.2025 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» в частині призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з мобілізацією також необхідно відмовити повністю.
Щодо позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про скасування наказів та зобов`язання вчинити дії, суд зазначає, що оскаржені накази, прийняті на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №195 від 14.07.2025 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» в частині призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з мобілізацією, який, у свою чергу, суд визнав правомірним. У позовній заяві представник позивача не зазначив самостійних підстав для визнання їх протиправними та скасування, а також для зобов`язання вчинити дії. 
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що у частині позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про скасування наказів та зобов`язання вчинити дії необхідно відмовити повністю.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.
V. Судові витрати
Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою у позові повністю, підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
у позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дій, протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати між сторонами не розподіляються.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович