ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року	 	Справа № 914/3800/25	
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Іванчук С.В., судді Міліціанов Р.В., Ржепецький В.О., розглянувши заяву Дочірнього підприємства “Санаторій Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” (вх.№01-05/1458/26 від 12.05.2026) про стягнення судових витрат
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколайфсіті” від 05.03.2026, (вх. №01-05/646/26 від 06.03.2026), б/н від 14.04.2026 (вх. №01-05/1133/26 від 15.04.2026) на рішення Господарського суду Львівської області від 18.02.2026, (повний текст рішення складено 02.03.2026), на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 25.03.2026
у справі № 914/3800/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколайфсіті”, м. Стрий Львівської області
до відповідача: Дочірнього підприємства “Санаторій «Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, м. Моршин Львівської області
про стягнення 214680,54 грн заборгованості за договором №126/М від 31.07.2025 про надання 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.02.2026 у задоволенні позовних Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколайфсіті” до Дочірнього підприємства “Санаторій Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” про стягнення 214680,54 грн заборгованості, яка виникла на підставі договору №126/М про надання послуг з управління побутовими відходами від 31 липня 2025 року за період липень 2025 р.-жовтень 2025 р. відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 25.03.2026 року заяву Дочірнього підприємства “Санаторій Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/3800/25 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколайфсіті” на користь Дочірнього підприємства “Санаторій Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні вимоги про стягнення 2 600,00 грн. відмовлено.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2026 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколайфсіті” залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 18.02.2026 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 25.03.2026 у справі №914/3800/25 - залишено без змін.
Через систему “Електронний суд” до Західного апеляційного господарського суду 12.05.26р. надійшла заява від Дочірнього підприємства “Санаторій Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” (вх.№01-05/1458/26 від 12.05.2026) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30200грн.
У відзивах на апеляційні скарги вх.№01-04/2559/26, №01-04/3339/26 відповідач повідомив, що докази на підтвердження понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу будуть подані відповідачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Попереднього орієнтовного розміру витрат відповідач не зазначив.
12.05.2026 до апеляційного суду від відповідача надійшла заява, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути із позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 200,00 грн.
До заяви представником відповідача долучено: ордер на надання правничої допомоги ДП Санаторій « Моршинкурорт» від 21.04.2026р.; копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю Баумана Юрія Тіберійовича; копія договору про надання правничої допомоги № 18/12/2025-2г від 18.12.25р.; копії рахунків-фактур від 30.03.26р., від 06.05.2026р.; копії звітів від 30.03.26р., від 06.05.2026р.№ 18/12/2025-2г про виконання договору про надання правничої допомоги від 18.12.25р., копії платіжних інструкцій №27561 від 05.05.26р на суму 5000грн., №27379 від 16.04.26р. на суму 4200грн. №27469 від 08.05.26р. на суму 21000грн.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.05.26р. розгляд заяви Дочірнього підприємства “Санаторій Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” постановлено здійснювати розгляд заяви у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. 
13.05.26р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Еколайфсіті” подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у зв`язку завищеним розміром заявлених витрат та його не співмірністю зі складністю роботи, її обсягом та часом витраченим адвокатом на виконання зазначених робіт. Вважає обґрунтованим зменшення зазначених витрат щонайменше до 7000грн, що на думку заявника відповідатиме критеріям ст. 126,129 ГПК України, практиці Верховного суду, а також принципу справедливого балансу між сторонами. 
14.05.26р. Дочірнє підприємство “Санаторій Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” подано заяву -відповідь на заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. В якій заявник зазначає, що заявлено витрати у фактично понесеному розмірі, та позивачем не доведено неспівмірності заявленого розміру витрат та просить задоволити заяву відповідача про відшкодування судових витрат на правничу допомогу та стягнути 30200грн.
Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК).
Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною 1 статтею 124 зазначеного Кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК).
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Судом встановлено, що 18.12.2025 Дочірнім підприємством «Санаторій «Моршинкурорт» Приватним акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (Клієнт) і Адвокатське об`єднання «Бауман Кондратюк» (Фірма) укладено договір про надання правничої допомоги № 18/12/2025-2г, в межах якого фірма взяла на себе зобов`язання надавати клієнту послуги, зокрема, підготовка та подання відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛАЙФСІТІ», заперечення на відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛАЙФСІТІ», усіх необхідних клопотань, заперечень, додаткових пояснень та інших процесуальних документів по господарській справі №914/3800/25 до Господарського суду Львівської області; представництво інтересів клієнта у судах України, у тому числі, але не виключно, у Господарському суді Львівської області, Західному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі
Верховного Суду по господарській справі №914/3800/25, в інших органах державної влади та місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах, в інших органах, підприємствах, установах та організаціях, перед будь-якими іншими фізичними чи/або юридичними особами;
- надання Звіту про виконані роботи шляхом його направлення на електронну пошту Клієнта та/або засобами поштового зв`язку на адресу місцезнаходження Клієнта;
- надання усних та письмових консультацій, довідок та роз`яснень щодо положень чинного законодавства України; збір відомостей про факти, які можуть бути використані як докази в судовій справі, зокрема: запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, від громадян - за їх згодою; отримувати письмові висновки фахівців з питань, що потребують спеціальних знань, опитувати громадян;
Відповідно до п. 1.4 договору від імені та за дорученням Адвокатського об`єднання інтереси клієнта представляють та захищають адвокат Бауман Юрій Тіберійович, адвокат Кошова Марія Сергіївна, інші адвокати, помічники адвокатів, юристи Адвокатського об`єднання.
Згідно до п. п. 6.1 6.6 договору вартість правничої допомоги визначається у формі гонорару, розрахунок якого здійснюється виходячи з погодженої сторонами погодинної ставки та фактичного обсягу часу, витраченого адвокатами Адвокатського об`єднання на виконання доручень клієнта та робіт (послуг), що виконуються в інтересах клієнта.
Сторони погодили, що вартість 1 години роботи адвоката становить 4 200 грн без урахування ПДВ. Одиницею обліку часу є 1 хвилина. Обчислення гонорару здійснюється шляхом множення фактично витраченого часу (у хвилинах, переведених у десятковий формат години) на погодинну ставку, визначену в п. 6.2 цього договору. Сторони домовилися, що вартість участі адвоката Фірми в одному судовому засіданні у режимі відеоконференції у господарській справі №914/3800/25 становить 5 000 грн, а в одному судовому засіданні безпосередньо у приміщенні суду - узгоджується сторонами шляхом укладення додаткової угоди до цього договору.
Відповідно до п. 7.1 договору документом, що підтверджує надання послуг, є звіт Адвокатського об`єднання. Після спливу п`яти календарних днів після того, як Адвокатське об`єднання повідомило клієнта про завершення виконання його завдання, обов`язки Адвокатського об`єднання перед клієнтом вважаються виконаними, а виконання прийняте, навіть у випадку, якщо звіт не підписаний клієнтом.
Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 18.12.26р включно (п.2.1 договору).
Згідно з Звітами (акт приймання- передачі наданих послуг ) від 30.03.26р., від 06.05.2026р. № 18/12/2025-2г про виконання договору про надання правничої допомоги від 18.12.25р., надані такі послуги: підготовка та надіслання засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» відзиву на апеляційну скаргу на суму 21000грн, підготовка заперечення проти доповнення до апеляційної скарги та клопотання про відмову у долученні доказів на суму 4200грн ; участь представника відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції у Західному апеляційному господарському суді 05.05.26р. 
Відповідно до доданих копій платіжних інструкцій №27561 від 05.05.26р на суму 5000грн., №27379 від 16.04.26р. на суму 4200грн. №27469 від 08.05.26р. на суму 21000грн. в призначеннях платежів визначено послуги вказані вище у звітах. Загальний розмір витрат на правову допомогу відповідно до звітів, рахунків та платіжних інструкцій складає 30200грн. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою статті 129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. При цьому не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 та є усталеною практикою.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК).
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Суд констатував, що витрати на підготовку заяв по суті справи (відзивів, відповідей на відзиви), як правило, підлягають відшкодуванню, оскільки вони відповідають критерію необхідності (їх надання вимагається згідно з процесуальним законом). 
Колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, відповідно до яких: суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені так і оцінювати їх необхідність.
Крім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в пунктах 106-108 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Як встановлено колегією суддів, під час розгляду справи апеляційним судом адвокатом Кошова М.С. підготовлено та надіслано засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» відзив на апеляційну скаргу, заперечення проти доповнення до апеляційної скарги та клопотання про відмову у долученні доказів підписано директором ДП Санаторію "Моршинкурорт" Н.Болсуновська та адвокат Бауман Ю.Т. брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у Західному апеляційному господарському суді 05.05.26р.
При цьому, у розгляді заяви суд, зокрема, враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потребувалося адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтувала свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Адвокат Бауман Ю.Т. здійснював представництво відповідача у суді апеляційної інстанції та в суді першої інстанції та правова позиція захисту прав довірителя не змінювалася. 
Щодо послуги надіслання відповідачем засобом поштового зв`язку АТ «Укрпошта» копію відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає таке. 
Згідно із положеннями ст. 165 ГПК України копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи надсилаються (надаються) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7 ст.42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Колегія суддів вважає неспівмірним з критерієм реальності і необхідності включення до вартості витрат вартість послуги по відправленню за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошта» відзиву на апеляційну скаргу, оскільки звернення адвоката з документом, оформленим в паперовій формі, є альтернативою такого звернення через підсистему «Електронний кабінет» у відповідності до положень статті 6 ГПК України. Схожих висновків дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 15.09.2025 у справі № 910/11152/24.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що така послуга як надіслання копії відзиву на апеляційну скаргу поштовим зв`язком не передбачає оплати як за самостійний вид робіт.
Згідно з ч.1 ст.124 ГПК разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У відзиві на апеляційну скаргу містився лише допис, що докази на підтвердження понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу будуть подані відповідачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, при цьому, допис не містить орієнтованого розміру таких витрат, які понесені або можуть бути понесені у майбутньому; станом на момент подання відзиву, відповідач мав можливість вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2019 у справі №904/4494/18 щодо клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу на представництво інтересів у суді касаційної інстанції зазначила таке. "6.51. Частинами першою та другою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Верховний Суд у постанові від 14.02.2019 у справі №916/24/18, зокрема зазначив таке: "постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Аналогічні положення містяться у статті 315 вказаного кодексу стосовно постанови суду касаційної інстанції. Отже кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями статті 124 зазначеного кодексу особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які позивач поніс у суді апеляційної інстанції, має вирішуватися з урахуванням положень частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду".
Такі висновки Верховного Суду є усталеними та знаходять своє відображення, зокрема, у постановах 12.09.2019 у справі №910/9784/18, від 06.02.2020 у справі №916/1830/19, від 06.04.2020 у справі №910/4783/19, від 21.06.2022 у справі №908/574/20, від 07.09.2022 у справі №911/2130/21, від 19.09.2023 у справі №Б3/081-12/24 (911/2921/21), 27.09.2023 у справі №904/1711/22, 31.10.2023 у справі №5019/1274/11, 01.11.2023 у справі №911/1340/22, 02.05.2024 у справі №905/482/22, 22.05.2024 у справі №916/2381/22, 26.06.2024 у справі №904/2404/18.
З положень ч.2 ст.124 ГПК вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Схожа позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №910/9024/21, від 11.01.2024 у справі №924/423/23
Проаналізувавши вище викладене, матеріали справи в сукупності з поданими представником відповідача доказами понесення судових витрат, заперечення позивача проти стягнення судових витрат, враховуючи предмет спору й характер спірних правовідносин, обставини, які підлягають з`ясуванню, докази, які підлягають оцінці, обсяг поданих відповідачем процесуальних документів, оцінюючи складність виконаних адвокатом робіт, обсяг указаних представником позивача робіт і час, витрачений на вчинення процесуальних дій і підготовку документів, оцінюючи співмірність здійснених стороною витрат на представництво адвокатом її інтересів у суді, складність підготовлених адвокатом процесуальних документів, які підлягають оцінці не лише з огляду на їх кількість і обсяг (кількість сторінок), а й з урахуванням наведеного в них обґрунтування, характер спору, обізнаність адвоката, незмінність правової позиції та враховуючи критерії співмірності, необхідності та реальності, положення ч.2 ст.124 ГПК України, зважаючи на принцип співмірності витрат із реальними обставинами справи та з урахуванням практики розгляду аналогічних справ, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення витрат на правову допомогу до обґрунтованого розміру 10 000 грн.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 235, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
Заяву Дочірнього підприємства “Санаторій Моршинкурорт” Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Еколайфсіті (ідентифікаційний код юридичної особи 41597137, 82200, Львівська область Дрогобицький район, місто Трускавець, вул. Дрогобицька, будинок 10в) на користь Дочірнього підприємства Санаторій Моршинкурорт Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, (ідентифікаційний код юридичної особи 02649905, 82482, Львівська область, Стрийський район, місто Моршин, вул. Паркова Площа, будинок 3) 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В решті у задоволенні заяви – відмовити.
Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 327 ГПК України.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом строків передбачених ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя Іванчук С.В.,

Суддя Міліціанов Р.В.,

Ржепецький В.О.