ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2026 року справа №200/9539/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 р. у справі № 200/9539/25 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом Ільїної Вікторії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 18.06.2025 року №262940022679 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, повторно розглянути заяву від 11.06.2025р. ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, зарахувавши до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.2003 року: з 06.09.1982р. по 11.05.1983р. - 8 місяців 5 днів; з 01.10.1987р. по 12.07.1994р. - 6 років 9 місяців 11 днів; з 15.07.1994р. по 03.09.1996р. - 2 років 1 місяць 19 днів; з 05.09.1996р. по 30.05.1998р. - 1 рік 8 місяців 26 днів; з 01.06.1998р. по 20.12.2002р. - 4 роки 6 місяців 20 днів.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року позов задоволено.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.06.2025 року № 262940022679 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” - визнано протиправним та скасовано.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2025 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.2003 року: з 06.09.1982 по 11.05.1983 - 8 місяців 5 днів; з 01.10.1987 по 12.07.1994 - 6 років 9 місяців 11 днів; з 15.07.1994 по 03.09.1996 - 2 років 1 місяць 19 днів; з 05.09.1996 по 30.05.1998 - 1 рік 8 місяців 26 днів; з 01.06.1998 по 20.12.2002 - 4 роки 6 місяців 20 днів, з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.2003: з 06.09.1982 по 11.05.1983, з 01.10.1987 по 12.07.1994, з 15.07.1994 по 03.09.1996, з 05.09.1996 по 30.05.1998, з 01.06.1998 по 20.12.2002, оскільки періоди передують даті заповнення трудової книжки.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 .
11.06.2025 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Рішенням №262940022679 від 18.06.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області Позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки.
У рішенні про відмову в призначенні пенсії за віком від 18.06.2025 року № 262940022679 відповідач зазначив, що страховий стаж складає 29 років 7 місяців 9 днів. Результати розгляду документів, долучених до заяви: До страхового стажу не враховано періоди роботи згідно дублікату трудової книжки від 03.01.2003 НОМЕР_1 з 06.09.1982 по 11.05.1983, з 01.10.1987 по 12.07.1994, з 15.07.1994 по 03.09.1996, з 05.09.1996 по 30.05.1998, з 01.06.1998 по 20.12.2002, оскільки періоди передують даті заповнення трудової книжки. З 01.01.2000 року стаж враховано за даними ОК-5. Документи, на підставі яких внесено записи до дублікату трудової книжки не надано.
Відповідно до записів у дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 , вона містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача з 06.09.1982 по 11.05.1983, з 01.10.1987 по 12.07.1994, з 15.07.1994 по 03.09.1996, з 05.09.1996 по 30.05.1998, з 01.06.1998 по 20.12.2002.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У відповідності до статті 26 Закону № 1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
В період з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 32 років.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22.

Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.2003: з 06.09.1982 по 11.05.1983, з 01.10.1987 по 12.07.1994, з 15.07.1994 по 03.09.1996, з 05.09.1996 по 30.05.1998, з 01.06.1998 по 20.12.2002, оскільки періоди передують даті заповнення трудової книжки, суд зазначає наступне.
У трудовій книжці (дублікат) НОМЕР_1 наявні такі записи, що стосуються трудового стажу, зокрема: з 06.09.1982 по 11.05.1983, з 01.10.1987 по 12.07.1994, з 15.07.1994 по 03.09.1996, з 05.09.1996 по 30.05.1998, з 01.06.1998 по 20.12.2002.
Як встановлено судом, трудова книжка НОМЕР_1 позивача є дублікатом оформленим 03.01.2003 року.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110) (далі – Інструкція №58).
Згідно п. 1.1 Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Згідно п. 1.2 Інструкції №58, трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.
Правила заповнення трудової книжки закріплені у п. 2 цієї Інструкції, та відповідно до п. 2.1 Інструкції №58, трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.
Згідно п. 2.2 Інструкції №58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Згідно п. 2.4 Інструкції №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Згідно п.п. 2.6, 2.7, 2.8, 2.9 Інструкції №58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.
Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.
Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.
У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.
Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.
Згідно п. 2.12 Інструкції №58, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Розділ 5 Інструкції №58 передбачає можливість та порядок видачі Дублікату трудової книжки, а саме:
5.1. Особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.
5.2. Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).
5.3. Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.
Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.
Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.
Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.
Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.
У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.
У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.
5.4. Не зазначаються у підсумованому загальному стажі роботи, а записуються окремим рядком із посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів, крім відомостей, що передбачені у пункті 2.18 цієї Інструкції, такі записи:
а) про час перебування у народному ополченні та партизанських загонах із зазначенням дати зарахування і дати звільнення із служби;
б) про роботу як члена артілі промислової кооперації.
5.5. Якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї).
При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис "Замість видано дублікат", а книжка повертається її власнику. При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової книжки.
5.6. Дублікат трудової книжки також може бути виданий за новим місцем роботи у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом цивільного захисту України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник.
Дублікат видається на підставі заяви працівника та отриманої ним у письмовому вигляді інформації зі штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації про виникнення надзвичайної ситуації або Антитерористичного центру при Службі безпеки України про проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник, що надається в довільній формі.
У разі відновлення доступу до трудової книжки записи з дубліката про періоди роботи переносяться до трудової книжки. При цьому на першій сторінці дубліката робиться запис: "Дублікат анульовано", посвідчується печаткою роботодавця за останнім місцем роботи працівника та дублікат повертається його власнику.
Отже, Інструкція №58 передбачає можливість та порядок видачі дублікату трудової книжки, зокрема, у разі її втрати, непридатності, відсутністю доступу до трудової книжки, тощо.
Суд зазначає, що обставини за яких періоди роботи передують даті заповнення книжки, мають логічне пояснення, оскільки дублікат трудової книжки оформлений 03.01.2003 року, а записи стосуються періодів роботи позивача, набутих до цього, що відповідає вимогам Інструкції №58.
Дослідивши зміст та оформлення трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 , дата заповнення 03.01.2003 року, суд встановив, що записи у ній зроблено чітко, без будь-яких виправлень, у записах відсутні ознаки підчисток та підробок.
Отже, набутий позивачем трудовий стаж не повинен піддаватися сумніву та позбавляти особу права на зарахування відповідних періодів до страхового стажу.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідачем при прийнятті оскарженого рішення протиправно не зараховано позивачу до страхового стажу періоду роботи з 06.09.1982 по 11.05.1983, з 01.10.1987 по 12.07.1994, з 15.07.1994 по 03.09.1996, з 05.09.1996 по 30.05.1998, з 01.06.1998 по 20.12.2002, згідно записів трудової книжки (дублікат) НОМЕР_1 , дата заповнення 03.01.2003 року.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2025 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.2003 року: з 06.09.1982 по 11.05.1983 - 8 місяців 5 днів; з 01.10.1987 по 12.07.1994 - 6 років 9 місяців 11 днів; з 15.07.1994 по 03.09.1996 - 2 років 1 місяць 19 днів; з 05.09.1996 по 30.05.1998 - 1 рік 8 місяців 26 днів; з 01.06.1998 по 20.12.2002 - 4 роки 6 місяців 20 днів, з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 р. у справі №200/9539/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2026р. у справі №200/9539/25 - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 02 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко