ПОСТАНОВА 
іменем України
05 травня 2026 року	Справа №451/716/26	
 	Провадження № 3/451/276/26	

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П., розглянувши в режимі дистанційного судового провадження матеріали, які надійшли з ВП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не прачюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
із участю потерпілого – ОСОБА_2 (с/з 23.04.2026), якому роз`яснені права передбачені ст. 269 КУпАП, 
захисника ОСОБА_1 – адвоката Черниш І.І.
встановив:
Обставини справи, які встановив суд
ОСОБА_1 – 14.04.2026 біля 14 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно брата ОСОБА_2 , а саме: ображав його нецензурними словами, чим завдав шкоди його психологічному здоров`ю.
Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності)

05.05.2026 через систему «Електронний суд» від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Черниш І.Г. надійшли письмові пояснення та долучені письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 14.04.2026 між ним та його братом ОСОБА_2 та їхньою матір`ю — ОСОБА_3 мав місце конфлікт побутового та майнового характеру. 13.04.2026 у вечірній час він залишив 5-літрову каністру із засобами для оприскування у приміщенні літньої кухні для подальшого господарського використання. Наступного ранку, 14.04.2026 ОСОБА_1 виявив, що каністра була винесена з приміщення на подвір`я без його відома. Близько 13:00 год., коли мати повернулася з церкви запитав, навіщо каністру виставили на подвір`я. ОСОБА_1 було важливо, щоб вона стояла в літній кухні, як раніше, через відповідну температуру. Саме під час з`ясування цього питання між ними виникла звичайна словесна перепалка через побутові дрібниці. ОСОБА_1 нікому не погрожував і не мав наміру когось образити, а лише хотів з`ясувати ситуацію. У цей момент втрутився брат. Брат та мама почали словесно ображати ОСОБА_1 та вимагати, щоб він негайно залишив житло і йшов геть із хати. Жодного насильства з боку ОСОБА_1 не було — це звичайна суперечка, яку останній використав як привід для тиску на нього. У своїх поясненнях брат стверджує, що нібито ОСОБА_1 виганяв його з дому. Це не відповідає дійсності, оскільки на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 взагалі був відсутній за адресою проживання. Навпаки, саме брат та мати під час перепалки вимагали від нього залишити житло та виганяли мене з хати. Дана ситуація, яка мала місце 14.04.2026 не є випадком “домашнього насильства”, а є частиною тривалого майнового конфлікту, який триває між ними. Підтвердженням зазначеного є зареєстрована справа № 451/1748/23 у касаційній інстанції щодо визнання права власності на частку у майні колгоспного двору. Вказує, що в провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебувають справи щодо конфліктів між ними, зокрема про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ще з 2019 року. Наголошує на тому, що всі ці суперечки мають системний характер і штучно провокуються братом та матір`ю. Такі дії з їхнього боку є нічим іншим, як інструментом психологічного тиску на ґрунті тривалого майнового спору, метою якого є створення штучних перешкод у реалізації прав ОСОБА_1 на житло. Більшість викликів поліції у вказаних конфліктних ситуаціях ініціюється братом. Водночас характер цих звернень свідчить про їх системність та використання як способу впливу на ОСОБА_1 у межах тривалого сімейного та майнового конфлікту. З урахуванням похилого віку матері та напружених сімейних відносин, ОСОБА_1 завжди намагався поводитися стримано, уникати загострення конфліктів і врегульовувати спірні ситуації мирним шляхом. Попри це, інша сторона продовжує вдаватися до дій, які мають ознаки свідомих провокацій. Зокрема, інцидент від 14.04.2026 був зумовлений тим, що належні йому засоби для оприскування були без його відома винесені з приміщення літньої кухні на подвір`я, що суперечить умовам їх належного зберігання. Такі дії об`єктивно створили підстави для виникнення побутового конфлікту та подальшого виклику працівників поліції. Просить суд провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП — закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

05.05.2026 в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси згідно ордеру про надання правової допомоги захищала адвокат Черниш І.І.
Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 173-2 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому із врахуванням думки захисника, справа розглядається без участі правопорушника.

Позиція захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності
05.05.2026 захисник Черниш І.І. будучи присутня в судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження просила розгляд справи проводити без участі ОСОБА_1 . Вказала, що зверталася у Відділення поліції із клопотанням про витребування доказів, зокрема, записів із бодікамер поліцейських, проте такі надані не були. В сім`ї присутні постійні конфлікти, в 2019 році ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї. Просила суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП — у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення із підстав зазначених у письмових поясненнях.

Позиція потерпілого
23.04.2026 потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно, 14.04.2026 біля 14 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив відносно нього домашнє насильство психологічного характеру, що супроводжувалося нецензурною лайкою та образами, він в свою чергу, вийшовши із кімнати викликав поліцію, оскільки боїться ОСОБА_2 ..

Покази свідка
ОСОБА_4 в судовому засіданні 23.04.2026 свідок ОСОБА_3 показала, що проживає разом із сином ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні літньої кухні, а син ОСОБА_1 у приміщенні будинку. Щодо суті правопорушення свідок пояснила, що 14.04.2026 її син ОСОБА_1 , вчинив стосовно брата ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що супроводжувалося нецензурною лайкою та образами. Свідок також зазначила, що правопорушник вчиняє такі дії систематично, внаслідок чого ОСОБА_2 боїться свого брата. 

Процесуальні дії у справі 
23.04.2026, судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 
24.04.2026, 27.04.2026, 01.05.2026 судові засідання відкладено за клопотанням захисника Черниш І.І. 

Докази, подані особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 213576 від 20.04.2026, з якого видно, що ОСОБА_1 – 14.04.2026 біля 14 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно брата ОСОБА_2 , а саме: ображав його нецензурними словами, чим завдав шкоди його психологічному здоров`ю. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП;
- рапорт помічника чергового ЧЧ ВнП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Сахаревич А.Б. від 14.04.2026, згідно якого 14.04.2026 о 14:09 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.04.2026 о 14:09 год. за адресою: АДРЕСА_2 , заявник повідомляє про те, що брат дебоширить. Під час розмови чути сторонні чоловічі крики;
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.04.2026; згідно якого 14.04.2026 близько 14 год. 00 хв. брат ОСОБА_1 ображав нецензурними словами, чим здійснив шкоду психологічному здоров`ю;
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 14.04.2026, згідно яких 14.04.2026 близько 14 год. 00 хв. його брат почав обзивати його нецензурними словами, не впускає його до хати, гримав дверима та агресивно себе поводи. Своїми діями завдав шкоди психологічному здоров`ю;
- письмові пояснення ОСОБА_3 від 20.04.2026, згідно яких 14.04.2026 біля 14:00 год. її син ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_6 під час якого ображав його нецензурними словами через те, що її син ОСОБА_7 не виносив каністру із кімнати, яке ОСОБА_8 приніс до будинку;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.04.2026, згідно яких останній проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_3 та братом ОСОБА_2 14.04.2026 біля 14:00 год. він знаходився за місцем свого проживання . Зазначає, що нікого нецензурними словами не ображав;
- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.04.2026.

Оцінка суду доказів та норми права, які суд застосував

Заслухавши пояснення потерпілого (23.04.2026), свідка (23.04.2026), захисника, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд враховує, що ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Щодо позиції захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, з огляду на те, що подія мала характер виключно побутового та майнового конфлікту, а не домашнього насильства, суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство охоплює не лише фізичний, але й вербальний або емоційний тиск. Відтак, навіть якщо причиною конфлікту були побутові чи майнові розбіжності, це не виключає того, що поведінка ОСОБА_1 мала форму психологічного насильства, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Дослідженими в судовому засіданні доказами, а також поясненнями захисника, судом встановлено систематичний характер домашнього насильства.
Крім того, твердження сторони захисту повністю спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема, письмовими матеріалами справи та показаннями свідка, яка прямо вказує на систематичність вчинення таких дій з боку останнього та характер дій психологічного насильства.
В судовому засіданні захисник не ставила під сумнів пояснення потерпілого та покази свідка та не наполягала на їх повторному допиті, як і не зверталася із клопотанням про витребування судом доказів, зокрема, записів із бодікамер поліцейських.
Доводи захисника не містять посилання на факти чи засоби доказування, які б вказували на відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення..
Таким чином, словесні образи, ОСОБА_1 щодо його брата ОСОБА_2 спричинили емоційну невпевненість потерпілому, нездатність захистити себе та завдали шкоди його психологічному здоров`ю.
Досліджені матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство психологічного характеру.
При визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу. Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, оскільки вказана норма передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи обставини справи, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього лише адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а положення ст. 39-1 КУпАП про проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», - не застосовувати.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму.
Керуючись ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень, який необхідно сплатити за реквізитами: Одержувач: УКуРадех.р/Радехівський р-н/21081100, Код отримувача: (ЄДРПОУ): 38008294, Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA408999980313090106000013845, КПО: 21081100, МФО: 899998, Призначення платежу: Штраф про адміністративне правопорушення в Лопатинській ОТГ.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок), який необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача ЄДРПОУ - 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) - 899998; Рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; Код класифікації доході бюджету - 22030106), Призначення платежу - Судовий збір.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та відповідно до вимог ст. 308 цього Кодексу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених ч.5ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

Суддя	Патинок О. П.