Справа №295/16262/25
Категорія 38
2/295/1456/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі: головуючої судді Біднини О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту №71231863 в розмірі 8 575,00 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №71231863, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. строком на 20 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,25% в день. Договір було підписано електронним підписом позичальника у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згодом, 04.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за ініціативою останньої укладено додаткову угоду №15083256, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 2 000, 00 грн., в результаті чого загальний розмір наданого кредиту становить 7000,00 грн. та змінено денну процентну ставку з 0,25% на 1%. В подальшому, 13.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем за ініціативою останньої укладено додаткову угоду №15150040, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 15 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 20 днів на 35 днів (до 28.06.2025). Додаткові договори підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Позивач виконав свої зобов`язання передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн., шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідача № НОМЕР_1 . 16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено договір факторингу №16/10/25, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №71231863. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконала, у зв`язку з чим за нею рахується заборгованість у розмірі 8 575,00 грн., зокрема: 7 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 050,00 грн. – сума заборгованості за процентами; 525,00 грн. – сума заборгованості за комісією, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 500 грн.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.12.2025 року відкрито провадженняу справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
13.01.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання зазначила, що позовні вимоги визнає частково, зокрема, щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу, процентами та комісією у загальному розмірі 8 575 грн., однак заперечує щодо стягнення сплаченого судового збору та понесених витрат на правничу допомогу.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
З урахуванням викладеного, відсутності правових підстав для призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 25.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71231863, згідно з умовами кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором 25424 (а.с. 13-19).
Відповідно до пункту 2.2. договору сума кредиту 5000,00 грн.; строк кредитування/строк договору 20 днів, процентна ставка/день 0,250% (фіксована); комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту, що складає 750,00 грн., дата повернення кредиту 16.06.2025; процентна ставка за понадстрокове користування кредитом (його частиною)/день 4,00%, пеня, %/день 4,00%; орієнтовна річна процентна ставка 3219,81%, орієнтовна загальна вартість кредиту 6000,00 грн.
Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права (п. 7.1. договору).
04.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №15083256 до договору надання коштів у кредит №71231863 від 25.05.2025, яка підписана електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 81510, відповідно до якої сторони збільшили суму наданого позичальнику кредиту на 2000,00 грн. та погодили, що загальний розмір кредиту становить 7000,00 грн., змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,25% на 1% (на звороті а.с. 23-24).
13.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №15150040 до договору надання коштів у кредит №71231863 від 25.05.2025, яка підписана електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 68400, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 15 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 35 днів тобто до 28.06.2025 року) (на звороті а.с. 21-22). 
На виконання умов укладеного договору та додаткової угоди позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 за посередництва платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес», що підтверджується довідками ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 17.10.2025 р. вих. №КД-000064373, від 20.10.2025 вих. №КД-000064893 (на звороті а.с. 26-27).
16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №16/10/25, за яким відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №16/10/25-02 до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором кредиту № 71231863 від 25.05.2025 у загальній сумі заборгованості - 22 575,40 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 7 000,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 1 050,00 грн., заборгованість за комісією у розмірі 525,00 грн., заборгованість за пенею у розмірі 14 000,00 грн. (а.с. 29-34).
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №71231863 заборгованість ОСОБА_1 за період з 15.10.2025 по 04.11.2025 становить 22 575,00 грн., з яких: 7 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1 050 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 525 грн. - заборгованість за комісією; 14 000 грн. - заборгованість за пенею (а.с. 4).
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що  ОСОБА_1 не виконала в повному обсязі передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню одержаних грошових коштів та сплати процентів, що у свою чергу відповідно до закону та умов договору порушило права ТОВ «Фінпром Маркет».
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором №71231863 від 25.05.2025 в розмірі 8 575 грн., з яких: 7 000 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1 050 грн. – заборгованість за відсоткам, 525 грн. – заборгованість за комісією, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Встановлено, що 25.08.2025 року укладено договір №25-08/25/ФП про надання правової допомоги між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлія Олегівна (а.с. 36-38).
У відповідності з витягом з акту №6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, що є додатком №2 до договору №25-08/25/ФП про надання правової допомоги, адвокат Ткаченко Юлія Олегівна надала послуги з правничої допомоги, зокрема, щодо складання позовної заяви по боржнику ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за договором позики у малозначній справі на суму 4500 грн. (а.с. 40).
Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, враховуючи заяву відповідача, предмет та складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, витрати на правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. є неспівмірними зі складністю справи та часом, витраченим представником позивача на надання правничої допомоги, а тому з урахуваннямрозумності, справедливості та співмірності, суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 2 500 грн., які підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 2-5, 76-81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором кредиту №71231863 від 25.05.2025 року в сумі 8 575,00 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір в сумі 2 422,40 грн., а також 2 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», місцезнаходження: м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ 43311346.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя:           О.В. Біднина