Справа № 361/14941/25
Провадження № 2/361/5925/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 р. м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Ведмідь Н.В. 
за участю секретаря   Чуняк В.О. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін цивільнусправу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №LM558357914 від 08.08.2024 року в розмірі 22212,00 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що 08.08.2024 між ТОВ «Оптимальні Кредити» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №LM558357914, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7200,00 грн. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
02.10.2024 року ТОВ «Оптимальні Кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №ОК-ТП/2 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі й до відповідача.
28.05.2025 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №28/0525-01 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі й до відповідача.
16.07.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу №16/07/25-Е за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі й до відповідача.
Позивач в позові вказує, що в порушення умов укладеного кредитного договору та додаткової угоди до договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 25812,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту – 7200,00 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 15012,00 грн.; заборгованість за штрафними санкціями – 3600,00 грн., проте в прохальній частині позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 22212,00 грн.
Згідно з ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2025 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін; задоволено клопотання позивача та витребувано в Банка-емітента АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, серед іншого, щодо платіжної картки на ім`я  ОСОБА_1 та факт зарахування коштів.(ас. 184-185)
06.01.2026 направила до суду додаткові пояснення по справі, в яких просила зменшити позовні вимоги до тіла кредиту, посилалаючись на те, що вона є дружиною військовослужбовця, ОСОБА_2 , який з 25 травня 2022 року і по теперішній час проходить службу у 1-му корпусі Національної гвардії України «Азов», отже відповідно до п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відсотки за користування кредитом підлягають списанню, а позовні вимоги – зменшенню. (а.с. 190-192)
08.01.2026 року представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №LM558357914 від 08.08.2024 року у розмірі 7200,00 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, обґрунтовуючи тим, що відповідно до п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач має встановлені законом пільги. (а.с. 200-202
16.03.2026 та 03.04.2026 АТ "Універсал Банк" на виконання вимог ухвали суду від 26.12.2025 направило документи, які витребовував суд (а.с. 116-222, 224-230).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. 
Відповідач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково, а саме в частині тіла кредиту в розмірі 7200,00 грн. (а.с. 209-210)
Враховуючи, що представник позивача скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій частково визнала позовні вимоги, просила проводити розгляд за її відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного.
Судом встановлено, що 02.10.2024 року ТОВ «Оптимальні Кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №ОК-ТП/2 за умовами якого фактор набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №LM558357914 від 08.08.2024 року. (а.с. 119-123)
28.05.2025 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №28/0525-01 за умовами якого фактор набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №LM558357914 від 08.08.2024 року. (а.с. 106-112)
16.07.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу №16/07/25-Е за умовами якого фактор набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №LM558357914 від 08.08.2024 року. (а.с 91-98)
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
В частинах 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у справі № 234/7159/20 в постанові від 10 червня 2021 року, вирішуючи спір про захист прав споживача та встановлення нікчемності кредитного договору і застосування наслідків його недійсності погодився з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову, оскільки оспорюваний договір про надання кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20 (провадження № 61-2904св21), від 12 серпня 2022 року у справі № 234/7297/20 (провадження № 61-11504св21), від 31 січня 2024 року у справі № 671/1832/20 (провадження № 61-232св23). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Судом встановлено, що 08.08.2024 між ТОВ «Оптимальні Кредити» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №LM558357914, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7200,00 грн., строком на 20 днів, із базовою процентною ставкою в розмірі 1,50 % в день. (а.с. 154-175). 
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису TWSY) у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п.п. 14.8, 14.9 договір кредитної лінії , позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця та позичальника.
Сторони засвідчують, що укладення цього договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін. 
Згідно п. 14.10 договір кредитної лінії, позичальник підтверджує, що:
- отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах;
- повідомлений про те, що обробка персональних даних позичальника здійснюється на підставі укладення та виконання цього договору, а також повідомлений про кредитодавця, як володільця персональних даних позичальника, склад та зміст зібраних персональних даних, свої прав, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору персональних даних та осіб, яким передаються або можуть передаватись персональні дані враховуючи також інформацію про транскордонну передачу персональних даних, про спосіб обробки персональних даних за допомогою програмних засобів Інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця, доступ до якої отримується через мобільні додатки кредитодавця та через програмне забезпечення партнерів Кредитодавця, яке забезпечує обмін інформацією з Інформаційно-комунікаційною системою Кредитодавця по захищеним каналам зв`язку;
- інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Долучені до позову Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити» (для споживачів фінансових послуг) та паспорт споживчого кредиту продукту «Оптимальний кредит» до договору №LM558357914 від 08.08.2024 року, який відповідач підписав електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором 2626. (а.с. 141-149, 150-152)
На виконання умов договору про відкриття кредитної лінії договір кредитної лінії №LM558357914 від 08.08.2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 7200,00 гривень шляхом перерахунку на банківську картку НОМЕР_1 , що підтверджується довідками ТОВ «Оптимальні Кредити» (а. с. 136, 139).
Суд звертає увагу, що договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Згідно з даними довідки АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 на яку було зараховано з 08.08.2024 по 13.08.2024 – 7200,00 грн. (а.с.216-222, 224-230)
З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання про повернення коштів за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість  ОСОБА_1 перед відповідачем за кредитним договором №LM558357914 від 08.08.2024 року становить 22212,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту – 7200,00 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 15012,00 грн.
Проте відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №LM558357914 від 08.08.2024 року у розмірі 7200,00 грн., при цьому відповідач не заперечувала щодо стягнення з неї суми заборгованості в такому розмірі, що відповідає розміру тіла кредиту за кредитним договором.
Проаналізувавши надані позивачем докази в їх сукупності на предмет їх належності, достовірності, достатності та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку нормам матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, враховуючи, що відповідач не заперечувала щодо стягнення з неї суми заборгованості визначений позивачем в заяві про зменшення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 7200,00 грн. 
Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.
20 серпня 2025 року Адвокатське бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01, та 24.11.2025 року складено акт приймання-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги) справ на надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, згідно якого послуги адвоката становлять 7000,00 грн. 
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постановах від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19).
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Враховуючи категорію і складність цієї справи, яка за характером спірних правовідносин не може бути віднесена до складних, не потребувала проведення і вчинення значного обсягу процесуальних дій, зі спірних правовідносин склалась стала судова практика, беручи до уваги обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, критеріїв реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн є необґрунтованим та завищеним.
Таким чином, суд, враховуючи надані докази та вищезазначені вимоги, приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн. Суд вважає, що такий розмір правничої допомоги відповідає реальності наданих послуг та їх необхідності.
Керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № LM558357914 від 08.08.2024 року в розмірі 7200,00 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», ЄДРПОУ 42986956, адреса: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя        Ведмідь Н. В.