ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/2089/26 
провадження № 3/0285/954/26 
30 квітня 2026 року м. Звягель
Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., при секретарі судового засідання Клечковській М. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов
від Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області,
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 
який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , – 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 25.03.2026 о 15 год в м. Звягель по вул Військової Доблесті, 12а керував автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед початком руху при перестроюванні праворуч не переконався в тому, що це буде безпечним, та здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався прямо в попутному напрямку. Внаслідок даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

30.04.2026 ОСОБА_1 подав до суду заяву, відповідно до якої вину визнав, обставини викладені в протоколі він не заперечив, розгляд справи просив проводити без його участі.
Інший учасник ДТП в судове не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП. 

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі – ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Водії транспортних засобів повинні створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди іншим громадянам. 
Підставою для складання відносно  ОСОБА_1  працівником поліції протоколу стало порушення ним вимог п.10.1 ПДР, згідно із яким водій, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Винність  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується даними протоколу серії ЕПР1 №623989 про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та даними диску з відеозаписом оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. 
Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1  вчинив діяння, що підпадають під ознаки порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та його дії вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП. 
В підсилення своєї правової позиці звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Підстави для застосування іншого більш м`якого або суворого стягнення відсутні.
З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 33, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП, – 
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 
та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави 665,60 грн судового збору.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови – не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя   О. О. Літвин