Справа № 354/568/26
Провадження № 2/354/476/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
04 червня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ковалюк О.М.,
за участю секретаря судового засідання Стремінської А.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернулось суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1897735 від 29.05.2021.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.05.2021 між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1897735 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису та був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) й надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно їх дотримуватися.
Згідно умов кредитного договору, Товариство надає клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, передбачені договором. Сума виданого кредиту становила 7 000,00 гривень. Дата надання кредиту 29.05.2021. Строк кредиту 29 днів. Стандартна процентна ставка – 1,9 % в день.
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.02.2026 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 27 706,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 7 000,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 20 706,00 грн.
На підтвердження видачі Первісним кредитором кредитних коштів, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 29.05.2021 на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що, у свою чергу, є доказом видачі кредитних коштів.
01.12.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги №1-01/12/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 01.12.2023 до договору відступлення права вимоги №1-01/12/2023, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов?язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити.
Відповідачка своїм правом на подання відзиву не скористалася.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
Згідно з відповіддю № 2640266 з Єдиного державного демографічного реєстру від 23.04.2026 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , на яку судом направлялася кореспонденція.
Ухвалою судді від 24.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачці у п?ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 
08.05.2026 представник позивача надіслав до суду заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв?язку з розглядом справи, в якій просив стягнути з відповідачки витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з?явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилася, судом належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення АТ «УКРПОШТА» повернулися до суду з відміткою «Вручено Одержувачу».
Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Згідно з частиною першою статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 29.05.2021 між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1897735 (а.с. 18-25).
Відповідно до п. 1.2. договору, загальний розмір наданого кредиту за цим договором складає 7 000,00 грн.
Пунктом 1.3. Договору визначено, що строк на який надається кредит складає 29 календарних днів з моменту підписання цього договору та перерахування коштів позичальнику, а саме з 29.05.2021 по 26.06.2021 включно.
Згідно із п. 1.4. договору процентна ставка за кредитом становить 1,90% від суми кредиту в день.
Відповідно до п. 1.6. договору, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 10 857,00 грн. 
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику позику у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки позичальника протягом (3) трьох банківських днів з дати підписання договору.
Відповідно до п. 4.1 Договору, Позичальник зобов?язався повернути суму отриманого кредиту (грошові кошти, які Кредитодавець надав у кредит, а Позичальник отримав за цим договором), сплатити суму нарахованих процентів за користування кредитом у строки, визначені в Графіку платежів.
Пунктом 9.3. Договору встановлено, що закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.
Згідно з п. 9.4. Договору продовження дії Договору (пролонгація) можливе за умови, якщо Позичальник повністю сплатив нараховані проценти за весь строк користування позикою не пізніше останнього дня цього строку. Сторони дійшли згоди, що сплата Позичальником нарахованих процентів у повному обсязі є його згодою на автоматичну пролонгацію Договору на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів без необхідності укладання сторонами Додаткової угоди. Кількістьтаких пролонгацій не обмежена.
Вказаний договір був підписаний Товариством за допомогою кваліфікованого електронного підпису, а Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G6067, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 9).
З інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 2026/ПО/25 від 07.04.2026, вбачається, що 29.05.2021 через технологічного оператора платіжних послуг, що здійснює операційні, інформаційні та інші технологічні функції щодо переказу коштів, та надає послуги первісному кредитору з допомого платіжного сервісу Paton, на картковий рахунок Відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 29-30). 
Судом також встановлено, що 01.12.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги №1-01/12/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с. 10-11, 28).
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 01.12.2023 до договору відступлення права вимоги №1-01/12/2023, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (а.с. 8).
Згідно із випискою, з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.02.2026 заборгованість відповідачки за кредитним договором обліковується в розмірі 27 706,00 грн, яка складається з: простроченого тіла в розмірі 7 000,00 грн; прострочених відсотків в розмірі 20 706,00 грн (а.с. 7).
З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по отриманому та неповернутому кредиту, а також процентам за користування отриманими коштами.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України.
Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII (надалі - Закон №675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз?яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п?ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються стороні договору.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України). 
Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, суд з огляду на нижчевикладене, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства ? суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
Судом встановлено, що 29.05.2021 між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» (правонаступником якого є ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1897735, згідно якого вона отримала кошти в сумі 7000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 2026/ПО/25 від 07.04.2026, про те, що з допомого платіжного сервісу Platon на картковий рахунок Відповідачки 29.05.2021 було перераховано кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Така довідка відповідає ч. 1 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої розрахунки у сфері електронної комерції здійснюється відповідно до Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та інших нормативно-правових актів НБУ. Оскільки перерахування коштів здійснювалось оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури з використанням платіжних інструментів в безготівковій формі, то така довідка є належним доказом видачі кредитних коштів відповідачці. 
Однак відповідачка порушила умови кредитного договору № 1897735 від 29.05.2021, неналежно виконуючи взяті на себе зобов?язання. Даних про належне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору суду не надано. 
Також судом перевірений розрахунок заборгованості за укладеним договором, проте суд не може із ним погодитися в частині нарахування відсотків, зокрема з порядком та вказаним розміром їх нарахування, з огляду на наступне.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість відповідачки по відсотках станом на 20.02.2026 становить 20 706,00 грн.
Пунктами 1.3., 4.3. та 9.2. кредитного договору між сторонами погоджено дату остаточного повернення кредиту, а саме 26.06.2021 включно. Сторони узгодити строк кредитування 29 днів.
У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
З огляду на розрахунок заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку дії договору є неприйнятним. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитними коштами, поза межами строку дії договору, задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за кредитним договором № 1897735 від 29.05.2021, суд вважає за необхідне позовні вимоги у цій частині задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за період строку дії договору, а саме з 29.05.2021 по 26.06.2021, яка становить 3 857,00 грн (7 000,00 грн – тіло кредиту х 29 днів – кількість днів в строку дії договору х 1,9% ? відсотки за користування кредитом).
Отже, з урахуванням зазначеного вище, розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором № 1897735 від 29.05.2021 становить 10 857,00 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за тіла кредиту – 7 000,00 грн та заборгованості за відсотками – 3 857,00 грн.
У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 10 857,00 грн.
Розподіл судових витрат
Статтею 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. 
Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правову допомогу в сумі 13 000,00 грн, які є видом судових витрат. 
Вирішуючи дану вимогу, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 09.07.2025 між ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та адвокатом Пархомчуком С.В. укладено договір №09/07/2025 про надання правової допомоги (а.с. 12-14).

Відповідно до Акту про отримання правової допомоги від 05.05.2026 ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» замовило, а адвокат Пархомчук С.В. виконав послуги професійної правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 1897735 від 29.05.2021 (а.с. 40).
ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» сплатило на рахунок адвоката Пархомчука С.В. грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн за правничу допомогу надану в рамках договору №09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025 згідно рахунку 05.05.2026-56 (а.с. 44), що підтверджується платіжною інструкцією № 2704 від 05.05.2026 (а.с. 42).
Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією № 2673 від 10.04.2026 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн (а.с. 17).
Загальна ціна позову становила 27 706,00 гривень. Суд задовольнив позовні вимоги на суму 10 857,00 гривень.
Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням часткового задоволення позову, складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень відповідатиме принципу пропорційності розподілу судових витрат.

За правилами з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому пропорційно до задоволених вимог з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1 043,30 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
Керуючись ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 ЦПК України, 
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за кредитним договором № 1897735 від 29.05.2021 в сумі 10 857 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) гривень.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 043 (одна тисяча сорок три) гривні 30 копійок та 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правову допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Яремчанським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про
його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», код ЄДРПОУ 44002941, місце знаходження: вул. Саперне Поле, буд. № 12, нежитлове приміщення № 1008, м. Київ, 01042.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .

Головуюча суддя: Оксана КОВАЛЮК