Справа №766/18159/25
н/п 1-кп/766/1655/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря: ОСОБА_2 
прокурора: ОСОБА_3 
захисника: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)
обвинуваченого: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.10.2025 за №62025080200002243 за обвинуваченням:
-  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець м. Баштанка Миколаївської обл., українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений, утриманців не має, фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на час вчинення кримінального правопорушення – навідник-оператор 3-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, у військовому званні «старший солдат», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді навідника-оператора 3-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, у військовому званні «старший солдат», 09 вересня 2025 року приблизно о 15:50 год., перебуваючи у місці тимчасової дислокації 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України поблизу АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 11, 16, 30, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, відкрито відмовився виконати наказ командира 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України молодшого лейтенанта ОСОБА_6 , направлений на виконання бойового розпорядження командира батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України майора ОСОБА_7 від 09.09.2025 №848 дск щодо покращення 10 вересня 2025 року тактичного положення вогневої позиції на лівому березі річки Дніпро із завданням своєчасного виявлення розвідувальних (штурмових) груп противника нанесення йому вогневого ураження та недопущення його просування до берегової лінії річки Дніпро, а також проведення евакуації та заміни військовослужбовців, які отримали поранення під час виконання бойових завдань на вогневій позиції «Чикаго» на лівому березі річки Дніпро по лівому берегу русла річки Верхня Кінка, хоча об`єктивно повинен був і міг його виконати.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження
Обвинувачений ОСОБА_5  у судовому засіданні винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив. Дав показання про те, що проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_2 , 09.09.2025 в денний час отримав від командира наказ здійснити ротацію на лівій берег р. Дніпро, проте відмовився його виконати за станом здоров`я.
Прокурор під час судового розгляду, враховуючи особу обвинуваченого, а також його позицію під час судового розгляду, вважав за можливе застосувати до покарання, призначеного обвинуваченому, правила ст. 69 КК України та на підставі ст. 58 КК України замінити його на службове обмеження з відрахуванням 20% грошового утримання в дохід держави.
Захисник просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання у виді службового обмеження з мінімальним відрахуванням в дохід держави, крім того надав суду письмову згоду заставодавця на перерахування внесеної суми застави на користь Збройних Сил України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
З огляду на те, що обвинувачений визнав свою провину, фактичні обставини справи не оспорює і, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів в добровільності його позиції немає, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Оскільки обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, висловив жаль з приводу вчиненого, намір не вчиняти подібних дій в майбутньому, дав суду чіткі та послідовні показання, не спотворюючи обставин вчиненого кримінального правопорушення, обставинами, що пом`якшують покарання, визначеними ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання своєї вини останнім, щире каяття та сприяння у розкритті кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до тяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, сім`ю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, кримінальне правопорушення вчинив вперше, за місцем проходження служби характеризується позитивно, приймає безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 20.04.2022 до теперішнього часу, на час розгляду кримінального провадження продовжує проходження військової служби.
Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 402 КК України, пов`язане із позбавленням волі, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ч. 3 ст. 61 КК України не вбачається.
За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу (ч. 1 ст. 69 КК України).
З урахуванням правил, визначених ч. 1 ст. 69 КК України та фактичних обставин справи, а також обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь його суспільної небезпеки, суд вважає за можливе перейти до покарання нижче від найнижчої межі, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого.
Крім того, при вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує положення ч. ч. 1, 2 ст. 58 КК України, відповідно до яких покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
З огляду на викладене, а також ту обставину, що  ОСОБА_5 являється військовослужбовцем, існують достатні підстави для призначення саме покарання у виді службового обмеження.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом
Згідно з ч. 3 ст. 475, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2025 у справі №487/6744/25 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено розмір застави, що становить 90840 гривень, у разі внесення якої покладено виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Застава у визначеному розмірі внесена ОСОБА_8 , що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №0.0.4537679419.1 від 12.09.2025.
У подальшому строк дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_5 не продовжувався, а на дату проведення судового засідання строк дії останніх закінчився, отже до обвинуваченого наразі застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Суду надано заяву ОСОБА_8 про перерахування внесених ним за ОСОБА_5 застави на потреби Збройних Сил України, тому з огляду на наявність згоди заставодавця після набрання вироком законної сили заставу у сумі 90840 гривень, внесену ОСОБА_8 за ОСОБА_5 належить перерахувати на підтримку Збройних Сил України.
Керуючись ст. ст. 58, 69 КК України, ст. ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити покарання із застосуванням норми ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_5 замість призначеного покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків на строк 2 (два) роки.
2. Запобіжний захід у вигляді «застави» в розмірі 90840 гривень, застосований щодо ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2025 у справі №487/6744/25 скасувати.
3. Заставу у сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, внесену за ОСОБА_5 згідно з квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №0.0.4537679419.1 від 12.09.2025 ОСОБА_8 , перерахувати із депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок за такими реквізитами: Національний банк України, МФО 300001, рахунок № UA843000010000000047330992708, код ЄДРПОУ 00032106, отримувач Національний банк України, призначення платежу допомога ЗСУ.
4. Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання період тримання під вартою з 09.09.2025 по 12.09.2025 включно з розрахунку три дні службового обмеження для військовослужбовців відповідають одному дню попереднього ув`язнення.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений та захисник мають має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.
Роз`яснити обвинуваченому та захиснику право подати клопотання про помилування.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копія вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя	ОСОБА_1