ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2026 р. Справа№ 911/500/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коротун О.М.
суддів: Майданевича А.Г. 
Суліма В.В. 

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гавриліська Птахофабрика"
на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2026
про повернення зустрічної позовної заяви
у справі № 911/500/26 (суддя - Христенко О.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чікен Стар"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гавриліська Птахофабрика"
про визнання права іпотекодержателя щодо об`єкта нерухомого майна
УСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовної заяви 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Чікен Стар» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаврилівська Птахофабрика» з вимогами про визнання права іпотекодержателя щодо об`єкта нерухомого майна, зокрема Бройлерної птахоферми № 13, загальною площею 13 559,8 кв.м, складові об`єкта: санпропускник, А, площею 222,7 кв.м., пташник Б, площею 1 106,4 кв.м.; пташник, В, площею 1 106,3 кв.м.; пташник, Г, площею 1 106,2 кв.м.; пташник, Д, площею 1 106,2 кв.м.; пташник, Е, площею 1 106,2 кв.м.; пташник Є, площею 1 106,3 кв.м.; пташник Ж, площею 1 106,3 кв.м.; пташник Ж, площею 1 106,3 кв.м.; пташник З, площею 1 106,3 кв.м.; пташник И, площею 1 106,2 кв.м.; пташник І, площею 1 106,2 кв.м.; пташник Ї, площею 1 106,2 кв.м.; пташник Й, площею 1 106,2 кв.м.; склад К, площею 35,6 кв.м.; майстерня Л, площею 10 кв.м.; будівля трансформаторної підстанції М; навіс над ГРП, Н;, склад О, площею 16,5 кв.м.; огорожа, 1-3; кормові бункера, І-ХІІ; дороги ХІІІ; під`їзд майданчика ХІV, септики ХV-ХVІІ, дезбар`єри номер літера: ХVІІІ-ХІХ; септики номер літера: ХХ, розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Гаврилівка, квартал, 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 553201332218, як такого, що виникло в силу закону у зв`язку з його продажем з відстроченням платежу (в кредит) за договором купівлі-продажу № 1732 від 31.10.2025; визнання, що бройлерна птахоферма № 13, загальною площею 13 559,8 кв.м. є обтяженою іпотекою (іпотека в силу закону) на користь позивача в забезпечення виконання відповідачем зобов`язання зі сплати ціни за договором у розмірі 8 894 000,00 грн до моменту повного виконання такого зобов`язання.
Позовні вимоги обґрунтовано необхідністю проведення державної реєстрації обтяження (іпотеки) на підставі відповідного рішення суду у цій справі та підтвердження (визнання) іншими особами існування у позивача відповідного права іпотеки, яке виникло в силу закону у зв`язку з продажем Бройлерної птахоферми № 13 з відстроченням оплати (в кредит).
Водночас 22.04.2026 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява ТОВ «Гаврилівська Птахофабрика» до ТОВ «Чікен Стар» про внесення змін до договору купівлі-продажу від 31.10.2025, укладеного між сторонами та посвідченого приватним нотаріусом і зареєстрованого за №1732, в частині строку оплати ціни договору, а саме: викладення підпункту 2.2. пункту 2 договору в редакції, вказаній відповідачем у прохальній частині зустрічного позову.
2. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2026 у справі № 911/500/26 повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гавриліська Птахофабрика» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чікен Стар» про внесення змін до договору.
3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду 
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гавриліська Птахофабрика" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2026 у справі № 911/500/26 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 01.05.2026 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гавриліська Птахофабрика" у судовій справі № 911/500/26 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/500/26 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гавриліська Птахофабрика» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2026. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гавриліська Птахофабрика» на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2026 у справі № 911/500/26 постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
15.05.2026 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який приймається судом апеляційної до спільного провадження в порядку ст. 263 ГПК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2026, у зв`язку з тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 07.05.2026 суддю Кропивну Л.В. тимчасово відсторонено, справу передано для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г. Вказана судова колегія ухвалою від 12.06.2026 прийняла до провадження апеляційну скаргу, розглянула апеляційну скаргу та ухвалила постанову у даній справі. 
24.06.2026 судом апеляційної інстанції було отримано матеріали оскарження від Господарського суду Київської області. 
4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів
Скаржник не погоджується з прийнятою ухвалою суду першої інстанції з наступних мотивів. Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2026 у справі № 911/500/26 було повернено зустрічну позовну заяву через порушення встановленого строку (ч. 1 ст. 180 ГПК України). 
За доводами апелянта, суд першої інстанції не врахував, що справа № 911/500/26 розглядається за правилами загального позовного провадження, а підготовче провадження на момент подання зустрічного позову не було завершене. Зустрічний позов подано саме на стадії, метою якої є остаточне визначення предмета спору, позовних вимог і заперечень сторін, а також забезпечення належної підготовки справи до розгляду по суті.
Тоді як відповідно до статті 177 ГПК України саме в межах підготовчого провадження суд має забезпечити ефективний розгляд взаємопов`язаних вимог. Натомість, скаржник вважає, що суд обмежився формальним посиланням на процесуальний строк без оцінки взаємозв`язку первісного та зустрічного позовів, а також впливу їх спільного розгляду на ефективність судового захисту.
Верховний Суд у постановах від 06.12.2024 у справі № 914/2191/18 та від 01.12.2021 у справі № 922/1313/21, посилаючись на практику ЄСПЛ, наголошував на неприпустимості надмірного формалізму при застосуванні процесуальних норм. У рішеннях у справах Perez de Rada Cavanilles v. Spain, Miragall Escolano and Others v. Spain та Zubac v. Croatia ЄСПЛ зазначив, що процесуальні правила повинні слугувати цілям правосуддя, а не перешкоджати розгляду спору по суті.
Апелянт вважає, що у цій справі прийняття зустрічного позову не створювало перешкод для розгляду справи, натомість дозволяло забезпечити комплексний розгляд взаємопов`язаних вимог та уникнути паралельних проваджень між тими самими сторонами щодо одного договору.
Крім того, скаржник зазначив, що суд не врахував, що підставою зустрічного позову є заборони, встановлені постановою Окружного суду м. Лімасол (Республіка Кіпр) від 13.02.2026, які безпосередньо пов`язані з предметом спору та підлягають дослідженню в межах цього провадження.
А тому, враховуючи взаємопов`язаність позовів, ТОВ «Гаврилівська птахофабрика» вважає доцільним одночасний розгляд зустрічного позову та основного. Відповідно, ухвала суду про повернення зустрічної позовної заяви є помилковою, оскільки вона не відповідає принципам процесуальної економії та справедливості, що гарантуються Конституцією України та ЄСПЛ. А тому скаржник просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та продовжити розгляд справи первісного та зустрічного позову відповідно до вищезазначених вимог.
5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
У поданому відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначає, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а ухвалу суду першої інстанції про повернення зустрічного позову - законною та такою, що відповідає вимогам ГПК України.
Так, позивач вважає, що відповідач пропустив встановлений частиною 1 статті 180 ГПК України строк для подання зустрічного позову. Ухвалою про відкриття провадження для подання відзиву було встановлено строк до 20.03.2026, тоді як зустрічний позов подано лише 22.04.2026. При цьому відповідач не подав заяви про поновлення строку та не навів жодних поважних причин його пропуску. За таких обставин суд першої інстанції правомірно застосував частину 6 статті 180 ГПК України та повернув зустрічну позовну заяву.
Окрім цього, позивач зазначив, що відсутні передбачені частиною 2 статті 180 ГПК України підстави для спільного розгляду первісного та зустрічного позовів. Первісний позов стосується визнання права іпотекодержателя, яке виникло в силу закону у зв`язку з продажем майна в кредит, тоді як зустрічний позов спрямований на зміну строків оплати за договором. Навіть у разі задоволення зустрічного позову це не виключало б і не впливало б на існування права іпотеки як способу забезпечення виконання зобов`язання.
Також позивач зазначає, що посилання відповідача на постанову Окружного суду м. Лімасол від 13.02.2026 (як на підставу для пропуску строку) є необґрунтованими. Відповідач не довів неможливість своєчасного звернення із зустрічним позовом, а наведені ним обставини не спростовують факту пропуску процесуального строку та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Таким чином, за доводами позивача, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості ухвали про повернення зустрічної позовної заяви.
ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ
6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви.
Реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.
Частиною п. 1 ст. 46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.
До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що висновки про наявність умов, за яких зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом неодноразово викладались Верховним Судом.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.01.2021 у справі № 908/1688/20 (а також у постанові Верховного Суду від 27.04.2026 у справі № 910/13781/25) зазначив, що зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або залік, або спростування його частково чи повністю, або розгляд в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.
Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти позивача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника, що подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.
Водночас, суд першої інстанції повернув зустрічну позовну заяву через пропуск строку. Суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині зазначає наступне.
Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України).
Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.
Таким чином пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
Наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку та за наявності відповідної заяви.
Разом з цим, як правильно було встановлено судом в оскаржуваній ухвалі, що заявник взагалі не наводить будь-яких підстав або пояснень щодо того, чому він фактично не міг вчасно звернутись до суду з зустрічним позовом з тих же підстав (в той же строк), що й під час подання відзиву, а також не просив поновити пропущений строк. 
Тоді як, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються. 
Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки. В даному аспекті суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи скаржника в розумінні с. 2, 7 ГПК України про «надмірний формалізм» зазначає, що дотримання процесуального порядку - є важливим елементом права особи на справедливий суд. 
Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.
Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Господарський суд Київської області ухвалою від 02.03.2026 у справі №911/500/26 прийняв до розгляду вказану вище позовну заяву та відкрив провадження, призначив на 01.04.2026 підготовче засідання, а також, зокрема зобов`язав відповідача, у строк до 20.03.2026 надати відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків. 
У зв`язку із відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету, станом на дату постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, ухвалу суду 03.03.2026 було направлено поштовим відправленням на адресу місцезнаходження відповідача. Поштове повідомлення яким було направлено відповідачу ухвалу суду від 02.03.2026 було повернуто.
Згідно ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
19.03.2026 відповідач через систему «Електронний суд» звернувся із заявою, в якій зазначив, що лише 09.03.2026 зареєстрував електронний кабінет в системі ЄСІКС і тоді побачив ухвалу суду від 02.03.2026 про відкриття провадження у справі. Натомість, отримавши ухвалу від 02.03.2026 та звернувшись із відзивом на позовну заяву 24.03.2026, із зустрічною позовною заявою звернувся лише 22.04.2026 (фактично через місяць). 
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що звертаючись із зустрічним позовом, заявник не просив поновити строк на подання зустрічної позовної заяви. В цій частині суд апеляційної інстанції враховує постанову Верховного Суду від 06 грудня 2023 року у справі № 918/604/23, в якій було зазначено наступне: «Верховний Суд звертає увагу, що із заявою про поновлення строку, встановленого законом, скаржник не звертався.
3.34. Як зазначалось, із зустрічною позовною заявою скаржник звернувся до суду лише 10.08.2023, тобто з пропуском встановленого статтею 180 ГПК строку для її подання, без заяви про поновлення встановленого законом процесуального строку, і, відповідно, без наведення причин пропуску встановленого законом строку, який може бути поновлений лише за заявою учасника справи, а не за ініціативою суду, як помилково вважає скаржник, про що вже зазначалось у цій постанові.
3.35. Відсутність заяви скаржника про поновлення строку, встановленого законом для подання зустрічного позову, виключає необхідність надавати оцінку доводам скаржника щодо введення на території України воєнного стану з посиланням на відповідну правову позицію Верховного Суду, адже такі доводи могли були наведені скаржником в обґрунтування заяви про поновлення строку на подання зустрічного позову, чого останній не зробив. За відсутності такої заяви у суду першої інстанції не було підстав для поновлення строку, вставного законом на подання зустрічної позовної заяви, а у суду касаційної інстанції відсутні підстави перевіряти обставини, які могли б бути підставою для поновлення такого строку.
3.36. Враховуючи викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи щодо подання зустрічної позовної заяви з порушенням строку, встановленого законом, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про повернення заявнику зустрічної позовної заяви.
3.37. Також апеляційний суд обґрунтовано зауважив, що повернення зустрічного позову на підставі частини шостої статті 180 ГПК не позбавляє відповідача права звернутися до суду першої інстанції з окремим позовом про захист своїх порушених прав».
Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.
З урахуванням тієї обставини, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) не звертався з відповідною заявою та не навів поважних причин пропуску строку на звернення із зустрічним позовом - суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про повернення її заявнику. Так, підлягає до застосування ч. 6 ст. 180 ГПК України. В той же час, суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржник не позбавлений можливості звернутися до суду з окремим позовом в загальному порядку.
Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції повернення зустрічної позовної заяви заявнику.
7. Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
З огляду на викладене, суд апеляційної зазначає про відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Судовий збір за розгляд даної апеляційної скарги в порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись ст. 2, 7, 129, 180, п. 6 ст. 255, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гавриліська Птахофабрика" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2026 про повернення зустрічної позовної заяви у справі № 911/500/26 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2026 про повернення зустрічної позовної заяви у справі № 911/500/26 - залишити без змін.
3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали оскарження повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України. 

Головуючий суддя О.М. Коротун 

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім