ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/2636/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2025 в адміністративній справі №280/2636/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд ( з урахування уточнень):
-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не нарахуванні та у невиплаті ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. №168 за період його військової служби з 01.01.2024 по 27.04.2024, та стаціонарного лікування з 27.04.2024 по 30.08.2024, з 13.11.2024 по 21.07.2025, в наслідок отриманого поранення тяжкого ступеня в загальному розмірі 1 102 131,48 (один мільйон сто дві тисячі сто тридцять одна гривня 48 коп.) гривень;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. №168 за період його військової служби з 01.01.2024 по 27.04.2024, та стаціонарного лікування з 27.04.2024 по 30.08.2024, з 13.11.2024 по 21.07.2025, в наслідок отриманого поранення тяжкого ступеня в загальному розмірі 1 102 131,48 (один мільйон сто дві тисячі сто тридцять одна гривня 48 коп.) гривень;
-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не нарахуванні та у невиплаті ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошового забезпечення з розрахунку 30 тисяч гривень за кожен місяць за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) в період його військової служби з 01.01.2024 по 27.04.2024, відповідно до абзацу 16 пункту 2 розділу ХХХІV наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018-
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошове забезпечення з розрахунку 30 тисяч гривень за кожен місяць за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) в період його військової служби з 01.01.2024 по 27.04.2024, відповідно до абзацу 16 пункту 2 розділу ХХХІV наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018;
-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не нарахуванні та у невиплаті ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) щомісячних основних видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія за період військової служби з 01.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 21.07.2025;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) щомісячні основні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, а також додаткові види щомісячного грошового забезпечення: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія за період військової служби з 01.03.2025 по 31.03.2025, з 01.05.2025 по 21.07.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення командуванням військової частини НОМЕР_1 вимог законів України та інших підзаконних нормативно-правових актів, а саме вважає, що йому неправмірно ненараховано та невиплачено додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн за період перебування на лікуванні та додтков не виплачено 30 000 грн відповідно до абзацу 16 пункту 2 розділу ХХХІV Порядку №260.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не нарахуванні та у невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди 100 000 гривень відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період перебуванні на стаціонарному лікуванні з 13.11.2024 по 07.01.2025, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду 100 000 гривень відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період перебуванні на стаціонарному лікуванні з 13.11.2024 по 07.01.2025, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
У задоволенні іншої частини позовних вимог- відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач перебуваючи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку і отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово- лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії має право на виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. №168 за період його стаціонарного лікування з 27.04.2024 по 30.08.2024, з 13.11.2024 по 21.07.2025, в наслідок отриманого поранення тяжкого ступеня, зокрема зазначив, що в загальному підсумку військова частина НОМЕР_1 повинна нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. №168 за період його військової служби з 01.01.2024 по 27.04.2024, та стаціонарного лікування з 27.04.2024 по 30.08.2024, з 13.11.2024 по 21.07.2025, в наслідок отриманого поранення тяжкого ступеня в загальному розмірі 1 102 131,48 (один мільйон сто дві тисячі сто тридцять одна гривня 48 коп.) гривень.
Також вказав, що військова частина НОМЕР_1 повинна нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення в сумі 30 тисяч гривень за кожен місяць відповідно до абзацу 16 пункту 2 розділу ХХХІV наказу МОУ №260 за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) в період його військової служби з 01.01.2024 по 27.04.2024.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до наказу №249 від 29.08.2023 позивач зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_4 
Судом встановлено, що позивач отримав бойове поранення на підставі чого військовою частиною НОМЕР_1 позивачеві була видавана довідка КНП «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» про обставини травми, проведено медичний огляд ВЛК (КПП «Міська клінічна лікарня №1 Івано-Франківської міської ради»)«Д4» листопада 2024 року. У довідці зазначено, що: «Травма, ТАК, пов`язана із Захистом Батьківщини (довідка про обставини травми видана командиром військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 року №692/344). Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) : Наслідки мінно-вибухової травми (27.04.2024)».
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6711 від 03.05.2024 солдат ОСОБА_1 з 28.04.2024 по 03.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова «ДОР».
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6416 від 10.05.2024 солдат ОСОБА_1 з 03.05.2024 по 10.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Національному військово-медичному клінічному центрі «ГОЛОВНИЙ ВІЙСЬКОВИЙ КЛІНІЧНИЙ ГОСПІТАЛЬ».
Відповідно до Довідки №114 від 27.05.2024 солдат ОСОБА_1 з 11.05.2024 по цей час - 27.05.2024 знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні «Травматологія №2» Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради».
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №14225/2024 від 17.07.2024 солдат ОСОБА_1 з 11.05.2024 по 17.07.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради».
Відповідно до Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №4279 від 22.07.2024 солдат ОСОБА_1 з 17.06.2024 по 22.07.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Тлумацька центральна міська лікарня» Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області.
Відповідно до Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №5524/24 від 26.07.2024 солдат ОСОБА_1 з 22.07.2024 по 26.07.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «ПРИКАРПАТСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ КЛІНІЧНИЙ ЦЕНТР ПСИХІЧНОГО ЗДОРОВ`Я ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ».
Відповідно до Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №5427 від 21.08.2024 солдат ОСОБА_1 з 26.07.2024 по 21.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ».
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5457 від 04.09.2024 солдат ОСОБА_1 з 21.08.2024 по 04.09.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ».
Відповідно до Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №5427 від 12.09.2024 солдат ОСОБА_1 з 04.09.2024 по 12.09.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ».
Відповідно до довідки ВЛК від 06.09.2024 №298 проведено медичний огляд Комунальному некомерційному підприємстві «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» та встановлено, що на підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує тривалого лікування продовження терміном на 60 днів.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4478 від 09.10.2024 солдат ОСОБА_1 з 12.09.2024 по 09.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «ЛИСЕЦЬКА ЛІКАРНЯ» ЛИСЕЦЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОГО РАЙОНУ ІВАНО- ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ.
Відповідно до Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №4987 від 12.11.2024 солдат ОСОБА_1 з 09.10.2024 по 12.11.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «ЛИСЕЦЬКА ЛІКАРНЯ» ЛИСЕЦЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОГО РАЙОНУ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ.
Відповідно до довідки ВЛК без дати та номеру проведено медичний огляд 14.11.2024 Комунальному некомерційному підприємстві «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» та встановлено, що на підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує тривалого лікування (а.с. 30 зворотній). При цьому термін продовження не зазначений.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №474 затверджено головою комісії 07.01.2025 (вх. №3-128 від 09.12.2024, вих.07.01.2025 №189) зазначено, що 05.12.2024 ВЛК КНП «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» за розпорядженням начальника від 27.11.2024 провела огляд позивача з метою визначення ступеня придатності до військової служби та встановлено, що на підставі ст 63а,78а графи ІІ Розкладу хвороб, неприданий до військової служби.
Відповідно до Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №8248 від 30.12.2024 солдат ОСОБА_1 з 12.11.2024 по 30.12.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ». При цьому зазначено, що: «Пацієнт відмовився від освідчення драгером. Пацієнт знаходиться у вираженому алкогольному сп`янінні, мовному контакту важко доступний».
Відповідно до Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №9559/24 від 07.01.2025 солдат ОСОБА_1 з 30.12.2024 по 07.01.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано- франківської обласної ради».
Відповідно до Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №442 від 14.01.2025 солдат ОСОБА_1 з 07.01.2025 по 14.01.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ».
Відповідно до Перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №277 від 26.02.2025 солдат ОСОБА_1 з 14.01.2025 по 26.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ».
Відповідно до Висновку Лікарсько-консультативної комісії поліклінічного відділу від 10.03.2025 №254 солдат ОСОБА_1 з 26.02.2025 по 10.03.2025 перебуває на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Тисменицька міська лікарня» Тисменицької міської ради. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №521 від 02.04.2025 солдат ОСОБА_1 з 26.02.2025 по 04.04.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Тисменицька міська лікарня» Тисменицької міської ради.
Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Тлумацька центральна міська лікарня» №252 від 04.04.2025 солдат ОСОБА_1 з 04.04.2025 по теперішній час - 04.04.2025 проходить курс стаціонарного відновного лікування у відділенні фізичної реабілітаційної медицини КНП «Тлумацька ЦМЛ».
Згідно Наказу від 21.07.2025 № 209 позивача було виключено зі списків особового складу частини та знято зі всіх видів забезпечення.
Відповідно до довідки розрахунку щодо виплати додаткової винагороди по постанові №168 судом встановлено, що 100 000 грн позивачу було нараховано за період січень, квітень-жовтень, а у листопаді 2024 нараховано 40 000 грн. Лютий та березень 2024 не нараховувалися 100 000 грн.
Відповідно до розрахунку грошового забезпечення перед звільненням позивачу було виплачено компенсації за невикористані відпустки та додаткова винагорода за вересень жовтень та листопад 2024 року, у розмірах, які зазначені вище. Виплата підтверджується довідкою з ПриватБанку про зарахування коштів на рахунки одержувача.
Позивач вважає, що йому протиправно не нарахована додаткова винагорода 100 000 грн, так як повинно бути нараховано за період його військової служби з 01.01.2024 по 27.04.2024 та період стаціонарного лікування з 27.04.2024 по 30.08.2024, з 13.11.2024 по 21.07.2025, крім того, додатково вважає, йому повинно бути нараховано 30 000 грн також за період військової служби з 01.01.2024 по 27.04.2024 відповідно до абзацу 16 пункту 2 розділу ХХХІV наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
За приписами статті 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до пунктів 1-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 1 статті 9-2 Закону №2011-ХІІ під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ (у редакції на дату виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військове-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.
Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не надається.
Законом України від 11.04.2024 №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» абзац перший пункту 11 доповнено двома реченнями такого змісту: "Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку".
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з першим-третім абзацами пункту 9 розділу І Порядку №260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.
Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 №44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» Порядок №260 доповнено розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану»
Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який продовжено станом і на теперішній час.
Пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168), в редакції Постанови від 08.10.2022 №1146 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
09.08.2023 до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №386 внесено зміни, згідно з якими Постанову №168 доповнено пунктом 1-2.
Відповідно до пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Таким чином, додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.
Таким чином, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Стосовно періоду стаціонарного лікування з 27.04.2024 по 30.08.2024, з 13.11.2024 по 21.07.2025, судом встановлено наступне.
Як встановлено судом, 27.04.2024 позивач отримав поранення тяжкого ступеня пов`язане із Захистом Батьківщини та у зв`язку з цим проходив тривале лікування.
Відповідно до довідки розрахунку щодо нарахування до виплати додаткової винагороди по постанові №168 позивачу було нараховано 100000 грн за період січень, квітень-жовтень 2024 року, а у листопаді 2024 року виплачено додаткової винагороди 40000 грн (аз 12 днів), тому ці періоди не підлягають задоволенню. При звільненні позивачу були виплачені всі заборгованості. Іншого суду доведено не було.
Тобто період з 27.04.2024 по 30.08.2024 та листопад 2024 (12 днів) не підлягають задоволенню.
Стосовно періоду з 13.11.2024 по момент звільнення тобто до 21.07.2025, суд зазначає наступне.
Як вже зазначалося вище, відповідно до довідки ВЛК від 06.09.2024 №298 проведено медичний огляд та встановлено, що на підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує тривалого лікування продовження терміном на 60 днів.
Тобто з 27.04.2024 після 4 місяців, було продовжено термін лікування на 60 днів, що свідчить про безперервне перебування на лікуванні.
Відповідно до довідки ВЛК без дати та номеру проведено медичний огляд 14.11.2024 Комунальному некомерційному підприємстві «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» та встановлено, що на підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує тривалого лікування. При цьому термін продовження не зазначений.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №474 затверджено головою комісії 07.01.2025 (вх. №3-128 від 0912.2024, вих.07.01.2025 №189) зазначено, що 05.12.2024 ВЛК КНП «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1 ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» за розпорядженням начальника від 27.11.2024 провела огляд позивача з метою визначення ступеня придатності до військової служби та встановлено, що на підставі ст 63а,78а графи ІІ Розкладу хвороб, неприданий до військової служби.
Відповідно до продовження свідоцтва про хворобу №474 з 12.11.2024 по 07.01.2025 (до моменту визнання позивача непридатним до військової служби) перебував на лікуванні.
Так як позивача було визнано ВЛК непридатним до військової служби, відповідно йому повинно бути виплачено грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди 100000 грн), тобто з 07.01.2025 відповідач правомірно не нараховував позивачу додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн, хоча позивач продовжував перебувати на лікуванні. Інші виплати позивач не оскаржує.
Таким чином, позивач має право на нарахування 100000 грн по Постанові №168 з 13.11.2024 по 07.01.2025, однак з 07.01.2025 позивач втратив права на нарахування додаткової винагороди 100000 грн.
Тому позовні вимоги щодо виплати додаткової винагороди 100000 грн з 07.01.2025 не підлягають задоволенню,
Стосовно періоду з 01.02.2024 по 31.03.2024, судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 .02.2024 самовільно залишив тимчасове розташування підрозділу. Про поважність причин своєї відсутності на військовій службі командуванню військової частини НОМЕР_2 не повідомив, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, після чого посадовими особами військової частини НОМЕР_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача та скеровано до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.
Дані обставини підтверджуються наказом про призначення службового розслідування від 06.02.2024 №325, актом службового розслідування від 13.02.2024, наказом про результати службового розслідування від 15.02.2024 №409.
Відповідно до Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 04.02.2024 було призупинено виплату грошового забезпечення з 03.02.2024 та знято з продовольчого забезпечення, причини СЗЧ. Відповідно до Наказу №48 від 16.02.2024 поновлено виплату грошового забезпечення з 15.02.2024.
Також відповідно Додатку 13 до Наказу №683 від 04.03.2024 позивачу не виплачувалася додаткова винагорода за лютий 2024, порушення СЗЧ та відповідно до Додатку 12 до Наказу №1125 від 04.04.2024 позивачу не виплачувалася додаткова винагорода за березень 2024, порушення протокол ДНК-2/1640 від 17.03.2024, 172-20 ч.3 КУпАП.
Доказів оскарження вище наведеного порушення, суду надано не було.
Таким чином, з огляду на викладене вище період з 01.02.2024 по 31.03.2024, щодо виплати 100000 грн не підлягає задоволенню.
Що стосується виплати 30000 грн по Порядку №260 за період з 01.01.2024 по 27.04.2024,, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 16 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року№ 168«Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 100 000 гривень; 50 000 гривень та 30 000 гривень, розмір залежить від виконання завдань, які перераховані. При цьому суд вертає увагу позивача, що 30000 грн це не є додатковою виплатою до 100000 грн. Даною нормою передбачена виплата або 100000 грн або 30000 грн в залежності від участі у бойових діях або виконання бойових завдань. Так як судом встановлено, що позивачу була виплачена додаткова винагорода по Постанові №168 у розмірі 100000 грн за період з 01.01.2024 по 27.04.2024, тому у задоволені даної позовної вимоги слід відмовити.
Враховуючи наведені вище обставини, в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2025 в адміністративній справі №280/2636/25 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2025 в адміністративній справі №280/2636/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко