СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/4539/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
головуючий, суддя-доповідач  судді секретар судового засідання за участю представників: від Позивача  від Відповідача 	Попков Д.О.  Стойка О.В., Істоміна О.А. Бєлкіна О.М.  не з`явився; Качмар В.О. на підставі ордеру серія АЕ№1493493 від 11.04.2026; Мулик К.К. на підставі ордеру АХ №1361495 від 28.06.2026;	
розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу 	 Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків,	
на рішення господарського суду 	 Харківської області 	
постановлену	16.04.2026 (повний текст підписано 17.04.2026)	
у справі 	№922/4539/25 (суддя Лавренюк Т.А.) 	
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків,	
до   	Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм", Харківська область, Чугуївський район, селище Вирішальний	
про 	визнання недійсним договору 	

В С Т А Н О В И В:
І. Короткий зміст позовних вимог і рішень суду:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків (далі – Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм", Харківська область, Чугуївський район, селище Вирішальний (далі – Відповідач) з вимогами про визнання недійсним договору поставки №38 від 25.02.2025.
2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 у справі №922/4539/25 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Корм", Харківська область, Чугуївський район, селище Вирішальний про визнання недійсним договору поставки № 38 від 25.02.2025 відмовлено.
4. Означене рішення суду обґрунтоване тим, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Таким чином, у разі заперечення факту укладення правочину відсутні підстави для застосування способу захисту у вигляді визнання його недійсним, оскільки такі правовідносини свідчать про неукладеність правочину.
Місцевий суд дійшов висновку, що заявлений Позивачем спосіб захисту, а саме визнання недійсним договору з підстав невизнання факту вчинення правочину є неналежним, що є самостійною підставою для відмови у позові.
4.1. Суд зазначав, що сам по собі факт звернення до правоохоронних органів не є належним та достатнім доказом підроблення підпису, рішення суду в межах кримінального провадження № 12025221140000302 до теперішнього часу не прийнято. Даний факт позивачем не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.
Позивачем не доведено суду факту втрати контролю над КЕП, його несанкціонованого використання, у зв`язку з чим суд вказав, що відповідні електронні дії вчинені самим позивачем.
4.2. Наявність доказів фактичного виконання договору, факт прийняття та неповернення товару, отриманого за спірними господарськими операціями, суд розцінив як фактичне прийняття Позивачем результатів господарської операції, що може бути розцінено як наступне схвалення правочину, оскільки невжиття заходів щодо усунення наслідків правочину свідчить про його фактичне прийняття стороною.
4.3. Судом було встановлено, що Позивач прийняв результати господарської операції, відобразив її у податковому обліку, не заперечував її у розумний строк та лише після виникнення спору почав заперечувати факт її вчинення.
На думку суду, така поведінка Позивача не узгоджується з його твердженнями про неукладеність ним спірного правочину та свідчить про прийняття результатів господарської операції, а тому є суперечливою та спрямованою на уникнення виконання зобов`язань після отримання вигоди, що може розцінюватися як зловживання правом, що також виключає право такої особи на отримання судового захисту.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:
5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків, не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 у справі №922/4539/25, звернулось з апеляційною скаргою, якою просило скасувати вказане рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ТОВ “ПТАХОФАБРИКА“ПРОСЯНЕ”в повному обсязі.
6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначив:
6.1. Ігнорування судом ініційованого перегляду постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 у справі №922/4539/25 за нововиявленими обставинами.
З огляду на предмет відповідного кримінального провадження, зокрема щодо підроблення підпису на Договорі поставки № 38 від 25.02.2025, Східний апеляційний господарський суд у судовому засіданні повідомив сторін про наявність підстав для направлення запиту до ГУНП в Харківській області Харківського районного управління поліції №1 Відділу поліції №1 з метою отримання інформації щодо того, чи призначалися та проводилися у межах такого КП почеркознавчі експертизи.
За тексту постанови вказано, що 23.02.2026 від ГУНП в Харківській області Харківського районного управління поліції №1 Відділу поліції №1 надійшов лист- відповідь, в якому зазначено, що “в рамках кримінального провадження № 12025221140000302 проводилась судова почеркознавча експертиза, яка на разі виконана експертною установою та міститься в матеріалах кримінального провадження”. Але зі змісту постанови вбачається, що відповідь отримана судом апеляційної інстанції стосується НЕ кримінального провадження №12025221140001213 від 15.12.2025 року, а кримінального провадження № 12025221140000302 від 11.03.2025 року.
ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ” вважає, що Господарський суд Харківської області дійшов помилкового та передчасного висновку про те, що перегляд Постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 року у справі, в межах якої призначення та проведення експертизи може мати вирішальне значення для встановлення фактичних обставин спору, не є поважною причиною для відкладення розгляду справи.
При цьому судом не було враховано, що результати відповідного перегляду могли безпосередньо вплинути на оцінку доказів, встановлення обставин справи та законність подальшого розгляду спору по суті.
Унаслідок такого підходу було порушено право ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ” на реалізацію процесуальних прав, а також легітимні очікування щодо забезпечення судом належного, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.
6.2. Судом було проігноровано намір ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ” здійснити подання заяви про зміну предмету позову та не надано Позивачу достатньої кількості часу для вчинення процесуальної дії, що обмежило Товариство у реалізації наданих законом прав.
Таким чином, на момент поновлення провадження у справі № 922/4539/25 підготовче засідання тривало лише 22 дня.
Після поновлення провадження та відновлення розгляду справи № 922/4539/25 Позивачем було встановлено, що позовна заява подана із застосуванням неналежного способу захисту своїх прав. Позивач обґрунтовано розраховував на наявність достатнього часу та реальної можливості для реалізації належних йому процесуальних прав після поновлення провадження у справі, зокрема щодо зміни предмета позову в межах стадії підготовчого провадження, з огляду на те, що на момент зупинення розгляду відповідна стадія фактично не була вичерпана, перебіг процесуальних строків зупинявся, й в Східному апеляційному господарському суді постанова від 23.02.2026 по справі перебувала на перегляді за нововиявленими обставинами.
Представником Позивача у відповідному судовому засіданні було прямо повідомлено суд про те, що Товариством обрано невірний спосіб захисту, необхідним є здійснення процесуальної дії зі зміни предмету позову.
Законодавчо не передбачено здійснювати зміну предмету позову при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, тому належний розгляд справи, отримання судового рішення Східного апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами мало принципіальне значення для належного судового розгляду справи № 922/4539/25, захисту прав ТОВ “ПТАХОФАБРИКА”ПРОСЯНЕ” та отримання процесуальної можливості подати погоджену керівництвом заяву про зміну предмет позову.
ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ” не мало на меті штучно затягувати розгляд справи, діяв виключно з наміром забезпечити належний та ефективний захист своїх прав та інтересів у межах уже відкритого провадження. Очікування результату в межах перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не тягнуло б за собою порушення строків розгляду справи. Такі дії суду вже призвели до негативних наслідків для ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ”.
Незважаючи на викладене, Господарський суд Харківської області не надав Позивачу реальної можливості реалізувати свої процесуальні права, не врахував об`єктивні обставини справи та фактично позбавив ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ” можливості належним чином здійснити зміну предмета позову, що мало істотне значення для правильного вирішення спору та повного встановлення обставин справи.
6.3. Стороною не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість встановлення зв`язку з ОСОБА_1 та отримання будь - яких доказів.
У матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо здійснення спроб зв`язатися з нею, відсутні докази, що свідчили б про наявність об`єктивних причин, які унеможливлювали подання відповідних доказів до суду першої інстанції у встановлений процесуальним законом строк.
ТОВ “МЕГА КОРМ” не заявляло про вчинення дій, спрямованих на встановлення зв`язку з ОСОБА_1 , не повідомляло суд про намір подати додаткові докази, не порушувало питання про продовження чи поновлення строку для їх подання раніше, а також не обґрунтовувало у клопотанні існування об`єктивних перешкод для своєчасного подання таких доказів.
Сам по собі факт отримання нотаріальної заяви ОСОБА_1 лише 17.02.2026 не свідчить про об`єктивну неможливість отримання такого документа раніше та не підтверджує наявність обставин, що не залежали від заявника. Відтак підстави для прийняття зазначеного доказу судом були відсутні.
6.4. Господарський суд Харківської області не дослідив та проігнорував, що ОСОБА_2 не надавались ОСОБА_1 права підписувати первинні документи на здійснення господарських операції пов`язаної з відпуском або отриманням від імені ТОВ «ПТАХОФАБРИКА «ПРОСЯНЕ» товарно-матеріальних цінностей, у тому числі товарних та товарно- транспортних накладних за Договором поставки № 38 від 25.02.2025. Інші особи також не мали право на уповноваження працівників щодо вчинення таких дій.
Твердження ОСОБА_1 про отримання вказівок від ОСОБА_2 та його нібито зацікавленість у поставці є надання особою завідомо неправдивих відомостей.
Крім того, у тексті заяви ОСОБА_1 зазначає, що нею нібито було підписано всі видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, зокрема в межах виконання Договору поставки № 38 від 25.02.2025 року. Водночас судом першої інстанції проігноровано, що у зазначених видаткових накладних та товарно-транспортних накладних містяться підписи, які істотно відрізняються між собою та візуально не є тотожними.
Зокрема, підпис ОСОБА_1 , що міститься у заяві свідка, є візуально подібним до підписів, проставлених у частині видаткових накладних та товарно-транспортних накладних до Договору поставки № 38 від 25.02.2025 року (наприклад: ВН № 1801 від 06.06.2025, № 1839 від 10.06.2025, № 1852 від 12.06.2025 та інших).
Разом з тим у низці інших видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, датованих із різницею у декілька днів, містяться підписи, які суттєво відрізняються як від підпису у заяві свідка, так і між собою (наприклад: ВН № 1718 від 02.06.2025, № 1719 від 02.06.2025, № 1727 від 02.06.2025, № 1762 від 03.06.2025, № 1763 від 03.06.2025, № 1766 від 04.06.2025, № 1800 від 06.06.2025, № 1809 від 09.06.2025 та інших).
Таким чином, упродовж короткого періоду часу підписи, нібито виконані однією й тією самою особою, ОСОБА_1 , істотно різняться за своїм зовнішнім виглядом, що викликає обґрунтовані сумніви щодо факту їх виконання саме нею.
Наявні суперечності у підписах первинних документів свідчать про невідповідність та непослідовність відомостей, викладених ОСОБА_1 щодо її нібито підписання всієї первинної документації, - вказують, що така заява не є належним доказом та не може прийматись судом до уваги до вирішення судової справи.
6.5. Оскільки здійснилось порушення прав ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ”, виявлено підроблені документи, було прийнято рішення звернутись до суду з окремою позовною заявою ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ” до ТОВ “МЕГА КОРМ” про визнання недійсним Договору поставки №38 від 25.02.2025, разом з оформленими до нього видатковими накладними та товарно – транспортними накладним, з метою належного захисту своїх прав, відстоювання позиції, чого неможливо реалізувати в межах справи №922/4118/25.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2025 у справі 922/4118/25 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика "Просяне" про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовлено. Ухвала про відмову призначення судової почеркознавчої експертизи не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
На жаль, ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ” було пропущено строк для подання зустрічної позовної заяви, з метою одночасного розгляду справи в одного судді.
Однак пропуск строку на подання зустрічної позовної заяви не позбавляє ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ” звернутись до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в загальному порядку, що й було зроблено.
6.6. Генеральним директором Товариства було подано заяви до правоохоронних органів та ініційовано відповідне судове провадження. Про існування актів, договорів, накладних та іншої документації, нібито підписаної від його імені, Генеральний директор уперше дізнався з позовних заяв, поданих у межах інших судових справ.
У Генерального директора відсутні будь-які відомості щодо підписання спірної документації з використанням його кваліфікованого електронного підпису, оскільки такі дії ним не вчинялися, а факт можливого використання КЕП третіми особами підлягає перевірці правоохоронними органами, у тому числі з метою встановлення наявності або відсутності господарських правовідносин між Товариствами.
Господарський суд Харківський області залишив поза увагою відповідні обставини справи.
Суд не розглянувши клопотання про витребування оригіналів документів знову здійснив порушення процесуальних прав Позивача та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Господарський суд Харківської області своєю бездіяльністю позбавив ТОВ “ПТАХОФАБРИКА “ПРОСЯНЕ” на огляд та дослідження відповідної документації від Відповідача.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:
7. Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" в межах визначеного апеляційним судом строку надано відзив, за змістом якого проти задоволення скарги заперечив, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду та зазначав, що:
7.1. Стверджувана Позивачем наявність кримінального провадження може свідчити лише про наявність такого кримінального провадження і не підтверджує будь-яких інших обставин.
Викладена в апеляційній скарзі розповідь про кримінальне провадження — не має значення для вирішення питання про наявність чи відсутність фактичних та правових підстав для задоволення позову чи для відмови у задоволенні позову і не є обставиною, що має значення для справи.
Крім цього, заяви Позивача про кримінальне провадження не є передбаченою законом підставою для звільнення Позивача від обов`язку доказування.
7.2. Заявлені Позивачем «результати відповідного перегляду» не могли будь-яким чином вплинути на судовий розгляд та на зміст ухваленого рішення по суті спору; у місцевого господарського суду не існувало ані прямо передбачених законом, ані будь-яких інших розумних підстав враховувати «результати відповідного перегляду».
Закриття провадження з розгляду заяви Позивача про перегляд за ново виявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 у справі № 922/4539/25 — не має і не могло мати впливу на «оцінку доказів, встановлення обставин справи та законність подальшого розгляду спору по суті».
Відповідач вважає, що законним «результатом відповідного перегляду» від самого моменту подання Позивачем заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 № 922/4539/25 мало бути повернення такої заяви Позивачу без розгляду.
7.3. Апеляційна скарга не містить інформації про те:
1) які ж саме права Позивача були нібито порушені внаслідок того, що місцевий господарський суд відмовив у задоволенні клопотань Позивача про відкладення розгляду справи та не врахував «результати відповідного перегляду»;
2) яким саме чином місцевий господарський суд міг або нібито повинен був враховувати «результати відповідного перегляду»;
2) у чому ж саме полягає таке нібито порушення прав Позивача. Відсутні підстави вважати, що будь-яке право Позивача було порушене.
7.4. Позивач бажає створити Відповідачу перешкоди у доступі до правосуддя, і саме тому звертається до суду з завідомо безпідставними позовами про застосування завідомо неефективних способів захисту, вводить суд в оману щодо фактичних обставин справи, приховує суттєві для вирішення справи обставини та докази.
7.5. Відповідач вважає завідомо неправдивими вислови Позивача про нібито підроблення доказів.
Відповідач вважає, що засвідчені Позивачем на відповідність до оригіналу та надані Позивачем до суду докази (копія договору поставки, копії видаткових накладаних, копії товарно-транспортних накладних) — не є підробленими.
Відповідач також не подавав до суду будь-яких підроблених доказів. Форма та зміст доказів, про нібито підроблення яких розповідає Позивач, узгоджується з попередньою систематичною та різноманітною поведінкою Позивача, яка зокрема полягала у: декларуванні та використанні податкового кредиту з податку на додану вартість; у складанні та підписанні актів звірки; у частковому виконанні зобов`язань з оплати отриманого Позивачем від Відповідача майна.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:
8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2026 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Істоміна О.А.
9. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 (повний текст підписано 17.04.2026) у справі №922/4539/25 залишено без руху та запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме сплатити судовий збір в розмірі 3633,60грн.
10. Після усунення недоліків, ухвалою від 29.05.2026 вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/4539/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 (повний текст підписано 17.04.2026) та призначила розгляд апеляційної скарги на "29" червня 2026 р. о 10:00 годині.
11. Враховуючи викладене в п.п.8, 10 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.
12. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою відеозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.
13. У судовому засіданні 29.06.2026 уповноважений представник Відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових усних поясненнях.
Судом апеляційної інстанції оглянуто оригінали договору та видаткових і транспортних накладних, поданих Відповідачем, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків, у судове засідання, попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не з`явилось, про причини неявки не повідомило, що за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення їх належним чином, визнання явки необов`язковою та викладеної позиції в апеляційній скарзі, також не перешкоджає розгляду справи по суті.
14. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній доказами, і суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
15. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 25.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега Корм" укладено договір поставки № 38 (далі – Договір, а.с. 39-41 т.1), відповідно до умов якого Відповідач, як Постачальник, зобов`язався передати у власність Позивача, як Покупця, добавки білково-мінерально-вітамінні, комбікорми (насипом або фасовані в мішки), премікси, інший товар за погодженням сторін (далі – товар), а позивач прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених цим договором. 
15.1. Відповідно до п.2.1, п.2.2, п.2.3 Договору найменування товару, його кількість, ціна товару за одиницю і по позиціях вказуються у видаткових накладних Постачальника за товар. Сторони домовилися, що усі видаткові накладні, за якими Відповідач поставив Позивачу товар протягом строку дії цього договору, відносяться до цього договору, якщо інше не випливає з відміток або тексту цих накладних. За згодою сторін в додаткових угодах до цього договору можуть бути вказані додаткові відомості про товар, а також інші умови виникнення і виконання зобов`язань за Договором. 
15.2. За умовами Договору поставки (п.3.1, п.3.2, п.3.3) поставка товару здійснюється партіями протягом усього строку дії цього Договору. Строки поставки конкретних партій товару узгоджуються сторонами додатково шляхом підписання відповідних додаткових угод або здійсненням конклюдентних дій сторін (дій спрямованих на виконання зобов`язання або таких, що свідчать про прийняття виконання зобов`язання з боку контрагента), пов`язаних з передачею-прийманням товару. У разі потреби строк поставки може бути змінений відповідачем в робочому порядку з обов`язковим повідомленням позивача (при цьому відсутність письмових заперечень позивача до дати поставки, вказаної в повідомленні, буде свідченням узгодженості сторонами договору фактичної дати поставки конкретної партії товару). Якщо інше не вказане в договорі (додаткових угодах до нього), поставка товару здійснюється на умовах: DAP (Інкотермс 2020), адреса: Україна, Харківська обл., Нововодолазький район, с. Просяне, пров. Макаренка, буд. 7-а, склад Покупця (або іншої особи, вказаної Покупцем). При цьому сторони узгодили, що розвантажувальні роботи виконуються за рахунок Позивача, а право власності на товар та ризики переходять до позивача в момент прибуття транспортного засобу з товаром в місце поставки товару, що підтверджується датою отримання товару позивачем на видатковій накладній. 
15.3. Ціна товару, що поставляється відповідно до Договору поставки, вказується у видаткових накладних відповідача. У вартість товару включаються усі витрати Відповідача згідно з базисом поставки (п.4.1 Договору). 
15.4. У п.4.2 Договору сторони погодили, що загальна вартість Договору визначається як вартість товару, поставка якого здійснюється відповідно до видаткових накладних відповідача. Зміна загальної вартості Договору здійснюється також у разі поставки додаткових партій і підписання уповноваженими представниками сторін додаткових угод на поставку таких партій.
15.5. Відповідно до п.5.1, п.5.2 Договору оплата товару позивачем здійснюється в порядку 100% оплати вартості даної партії товару (відповідно до видаткової накладної) протягом 42 календарних днів з дати поставки конкретної партії товару. Датою поставки конкретної партії товару є дата видаткової накладної Відповідача. Відповідач має право без додаткового погодження з позивачем, грошові кошти, які сплачує позивач відповідно до умов цього договору, зараховувати в наступному порядку, незалежно від призначення платежу:- в першу чергу - прострочені платежі (основного боргу); в другу чергу - поточні платежі. 
15.6. У п.8.1, п.8.2 та п.8.3 Договору сторони дійшли згоди, що у разі невиконання, неповного або неналежного виконання cвoїx зобов`язань за цим договором, винна сторона відшкодовує контрагентові прямі збитки, а також виконує інші санкції, передбачені цим договором. У разі прострочення поставки товару Відповідач сплачує Позивачу штрафну неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого до постачання товару за кожен день прострочення. У разі прострочення здійснення плати за партію товарів, що поставляється, Позивач сплачує відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у момент нарахування пені, від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, а також 5% річних від простроченої до оплати суми.
15.7. Цей договiр набуває чинностi з дати його пiдписання сторонами, що зазначена у правому верхньому кутку першої сторiнки цього договору i дiє по 31.12.2025, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами cвoїx зобов`язань по даному договору (п.11.2 договору). Засвідчена копія цього договору, наявна у матеріалах справи, відповідає наданому на огляд у судовому засіданні 29.06.2026 оригналу, що містить підписи та печатки сторін.
16. У матеріалах справи містяться видаткові накладні за період з 26.02.2025 по 04.11.2025 на загальну суму 107 763 201,37грн, які підписані представниками сторін та скріплені печатками. Також в матеріалах справи містяться товарно-транспортні накладні (а.с.42-183 т.1), які містять підписи і печатки сторін. Наявні у матеріалах засвідчені копії вказаних документів відповідають оригіналам, наданим представником Відповідача для огляду судовій колегії у засіданні 29.06.2026.
17. З інформаційного листа Головного управління ДПС у Харківській області № 6654/5/20-40-04-15-10 від 07.04.2026 убачається, що Відповідач за період з 26.02.2025 по 04.11.2025 склав та зареєстрував на адресу Позивача податкові накладні на загальну суму ПДВ 17 960 534грн. Відповідно до наданої звітності, а саме Додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість "Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, про коригування податкових зобов`язань за операціями з вивезення за межі митної території України у митному режимі експорту окремих видів товарів, та про податковий кредит з урахуванням його коригування", підприємством ТОВ "Птахофабрика "Просяне" п.н. 31847986 включено до складу податкового кредиту податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ "Мега Корм" п. н. НОМЕР_1 в наступних періодах та сумах:
- червень 2025 року - податкова декларація № 9214952388 від 21.07.2025 за період складання податкових накладних 2.2025 сума ПДВ, включеного до складу податкового кредиту становить 76 471,20грн, 3.2025 - 579 415,85грн, 4.2025 - 1 338 658,78грн, 5.2025 - 1 499 472,75грн;
- липень 2025 року - податкова декларація № 9252294408 від 20.08.2025 за період складання податкових накладних 5.2025 сума ПДВ, включеного до складу податкового кредиту становить 355 214,95грн, 6.2025 - 2 856 293,82грн, 7.2025 - 272 508,47грн;
- серпень 2025 року - податкова декларація № 9288785017 від 22.09.2025 за період складання податкових накладних 6.2025 сума ПДВ, включеного до складу податкового кредиту становить 68 820,95грн, 7.2025 - 2 126 422,16грн, 8.2025 - 3 053 173,66грн;
- вересень 2025 року - податкова декларація № 9325035946 від 20.10.2025 за період складання податкових накладних 9.2025 сума ПДВ, включеного до складу податкового кредиту становить 2 871 286,85грн;
- жовтень 2025 року - податкова декларація № 9361882403 від 19.11.2025 за період складання податкових накладних 9.2025 сума ПДВ, включеного до складу податкового кредиту становить 214 838,28грн, 10.2025 - 2 368 823,84грн;
- листопад 2025 року - податкова декларація № 9397479311 від 18.12.2025 за період складання податкових накладних 10.2025 сума ПДВ, включеного до складу податкового кредиту становить 68 781,90грн, 11.2025 - 210 350,25грн;
Всього Позивачем включено до складу податкового кредиту податкових накладних на загальну суму 17 960 533,71грн.
18. Згідно з даними інформаційних ресурсів ГУ ДПС у Харківській області платник податків "Птахофабрика "Просяне" мав можливість надання податкової звітності в електронному вигляді до органів ДПС протягом періоду з 26.02.2025 по 04.11.2025 на підставі Першого документу (для набуття статусу суб`єкта електронного документообігу) від 29.04.2024 № 9109281315, який прийнято територіальними органами ДПС у Харківській області та до якого приєднано кваліфіковані електронні підписи: директора ( ОСОБА_2 ), бухгалтера ( ОСОБА_3 ) та печатки установи.
19. ОСОБА_2 є єдиним учасником та генеральним директором ТОВ "Птахофабрика "Просяне" (а.с.10 т.1). 
ОСОБА_4 для управління поточною діяльністю птахофабрики уповноважено ОСОБА_5 на представництво інтересів ТОВ "Птахофабрика "Просяне" у відносинах з третіми особами та видано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. 23.05.2022 (зареєстровано в реєстрі за № 554). 
20. 29.09.2023 генеральним директором Позивача прийнято рішення про уповноваження ОСОБА_6 на представництво інтересів ТОВ "Птахофабрика "Просяне" у відносинах з третіми особами, внаслідок чого ТОВ "Птахофабрика "Просяне" видано довіреність за підписом генерального директора, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В. 29.09.2023 (зареєстровано в реєстрі за № 3057, а.с.19 т.1). 
21. Як зазначає Позивач, на початку лютого 2025 року генеральний директор товариства Позивача ОСОБА_2 проінспектував стан справ на птахофабриці за адресою: Харківська область, Харківський район, Нововодолазька територіальна громада, с. Просяне, провулок Макаренка (провулок Солов`їний), 7-А. Проте на території птахофабрики за вказаною адресою ОСОБА_6 був відсутній. Від працівників птахофабрики ОСОБА_2 дізнався, що приблизно з грудня 2024 року ОСОБА_6 не з`являється на території птахофабрики, не відповідає на телефонні дзвінки працівників птахофабрики. Крім того, на адресу ТОВ "Птахофабрика "Просяне" поштою надійшла заява ОСОБА_6 про звільнення його з посади директора. Таким чином, генеральний директор товариства позивача ОСОБА_2 дізнався, що ОСОБА_6 нібито є директором ТОВ "Птахофабрика "Просяне".
21.1. Відповідно до наказу № 1.22-К від 28.03.2022 (а.с.20 т.1), з 29.03.2022 ОСОБА_6 прийнято на посаду директора ТОВ "Птахофабрика "Просяне" з посадовим окладом 9 800,00грн, проте, як зазначає Позивач, даний наказ генеральним директором Товариства не підписувався, оскільки останній фактично перебував за межами України, відповідне рішення Загальними зборами Товариства не приймалось, зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань не проводились.
21.2. За фактами скоєння ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, відділом поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області 11.03.2025 відкрито кримінальне провадження № 12025221140000302 (а.с.18 т.1).
21.3. Позивач посилається на Статут ТОВ "Птахофабрика "Просяне" (а.с.23-41 т.1), відповідно до п.8.1 якого органами управління Товариства є: 1) Загальні збори Учасників; 2) Генеральний директор. Посадовими особами відповідно до Статуту ТОВ "Птахофабрика "Просяне" (п.8.13 Статуту) є Генеральний директор Товариства та Головний бухгалтер (бухгалтер).
21.4. Позивач стверджує, що ОСОБА_2 як виконавчому органу Товариства, не було відомо про укладення будь-яких договорів поставки із ТОВ "Мега Корм", Товариство Позивача не надавало жодних повноважень іншим особам на укладення таких правочинів від імені Товариства, проставлення печаток Товариства, будь-який дій щодо узгодження з відповідачем умов відповідного правочину. Підпис, розміщений у Договорі, візуально схожий, але не є ідентичним особистому підпису ОСОБА_2 . Крім того, 25.02.2025 ОСОБА_7 , перебував за межами України, а саме у м. Стамбул Туреччина.
22. Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечував, просив суд в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що за спірним договором поставки № 38 від 25.02.2025 Позивачем була здійснена часткова оплата товару. Так, за період з 26.02.2025 по 04.11.2025 за договором поставки № 38 від 25.02.2025 відповідачем було поставлено, а позивачем отримано товар на загальну суму 107 763 201,37грн. За період з 26.02.2025 по 04.11.2025 відповідачем частково здійснено оплату за товар в загальній сумі 69 161 322,31грн, вказане підтверджується як і актом звіряння, підписаним електронними підписами упоноважених представників сторін, так і банківськими виписками (вказані документи в копіях на паперових носіях надані до матеріалів справи).
22.1. Відповідач наголошував на тому, що Позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість зобов`язаний був відобразити обсяги придбання з податком на додану вартість товарів у відповідача, з приводу чого представником відповідача направлено на адресу ГУ ДПС у Харківській області адвокатський запит про надання інформації, чи зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені відповідачем за договором поставки № 38 від 25.02.2025 до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, яка зазначена у податкових накладних, виданих відповідачем в рамках договору поставки; надання інформації про осіб, які мають право підпису електронних документів від імені уповноважених осіб товариства позивача; надання належним чином завірених копій податкових декларацій з податку на додану вартість за період лютого 2025 по грудень 2025 року, які були подані позивачем до контролюючого органу.
Таким чином, Позивач вчинив юридично значимі дії (частково сплатив товар) і це є допустимим доказом факту постачання товару покупцю та його прийняття ним, що спростовує твердження Позивача про не підписання договору поставки, видаткових та товарно–транспортних накладних..
22.2. Як вважає Відповідач, подання позову про визнання договору поставки № 38 від 25.02.2025 зроблено з метою уникнення погашення заборгованості, яка наявна у Покупця перед Постачальником. Також Відповідач посилається на акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.10.2025 - 27.10.2025 за договором поставки № 38 від 25.02.2025, який підписаний з боку позивача - ОСОБА_2 , з використанням засобу електронного цифрового підпису, та є підтвердженням дійсності спірного договору, а також погодженням та визнанням суми заборгованості Позивача перед Відповідачем. Жодного доказу, який міг би поставити під сумнів справжність того чи іншого документа позивачем до позовної заяви не додано, як і не наведено жодних обставин чи доказів, які б вказували на недостовірність документів, зокрема, які б спростовували реальність поставки.
22.3. Що стосується інших доводів, які викладені в позовній заяві щодо відкриття кримінальних проваджень відносно третіх осіб, з якими у ОСОБА_2 були ділові відносини, відповідач вважає, що вони взагалі не стосуються укладення та виконання договору № 38 від 25.02.2025.
22.4. Відповідач зазначав, що за твердженням позивача взаємовідносинами з ТОВ “Мега Корм” від імені позивача займався особисто “директор” "Птахофабрика "Просяне" К. Литвинюк, який спричинив підприємству мільйонні збитки. Проте Відповідач не має документів, підписаних з особою “К. Литвинюк”, договір поставки № 38 від 25.02.2025 та Акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.10.2025 - 27.10.2025 підписано саме Джимшиашвілі М.Г. Яким чином до розглядуваних правовідносин відноситься К. Литвинюк не відомо, Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу в розумінні Господарського процесуального кодексу України.
23. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного кодексу України (далі - ЦК), які регулюють правовідносини з поставки, укладання та дійсності договорів.

VІ. Оцінка апеляційного суду:
24. Суть апеляційного перегляду полягає у ревізії висновку місцевого суду про безпідставність позовних вимог про визнання недійсним договору поставки №38 від 25.02.2025 разом з оформленими до нього документами у світлі аргументів Апелянта-Позивача (Покупець за спірним договором), що можутьь бути зведені до таких тез:
- ігнорування судом ініційованої Позивачем перегляду постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 у цій справі за нововиявленими обставинами та суперечлива позиція місцевого суду у питаннях відмови у клопотаннях про відкладання розгляду справи, розглянутих 26.03.2026 та 15.04.2026, що порушило право Позивача на реалізацію процесуальних прав та легітимні очікування щодо повноти, всебічності та об`єктивного розгляду справи (1);
- ігнорування судом наміру Позивача здійснити подання заяви про зміну предмету позову і ненадання достатньої кількості часу на вчинення відповідної процесуальної дії, зважаючи на тривалість підготовчого засідання у цій справі на момент поновлення провадження лише 22 дні та неочікувані для Позивача дії суду з закриття підготовчого засідання 15.04.2026, що унеможливило погодження представника з генеральним директором вчинення відповідних процесуальних дій (2);
- прийняття місцевим судом доказів від Відповідача з порушенням процесуального строку (нотаріально засвідчена заява ОСОБА_1 ) (3);
- судом залишено поза увагою та не досліджено, що з аналізу всіх видаткових накладних та товарно-транспортних накладних при звичайному візуальному огляді неможливо дійти висновку про їх підписання саме Кірсановою Т.В., зміст заяви якої прямо вказує на те, що її свідчення є завідомо неправдивими, тоді як обставини підписання документації за спірним договором з використанням КЕП генерального директора підлягають дослідженню в межах кримінального провадження (4);
- відсутність зловживання правом з боку ТОВ «Птахофабрика «Просяне», адже йому було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у межах справи №922/4118/25, у якій Товариством було пропущено строк для подання зустрічної позовної заяви, з огляду на що було здійснене звернення із позовом у загальному порядку (5);
- бездіяльність суду щодо не дослідження оригіналів документів, копії яких, надані ТОВ «Мегакорм» у межах справи №922/4118/25, Позивачем ставилися під сумнів щодо достовірності, та неповернення судом до розгляду питання щодо задоволення клопотання ТОВ «Птахофабрика «Просяне» про витребування оригіналів таких документі (6).
25. За змістом приписів ст.ст.15,16 ЦК та ст.ст. 4,5 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) можливість задоволення позовних вимог передбачає доведення Позивачем (ст.ст.13,74 ГПК) та встановлення судом такої сукупності обов`язкових умов: наявність та приналежність позивачеві захищуваного суб`єктивного права або легітимного інтересу (а); порушення (невизнання або оспорювання) означеного права чи інтересу з боку визначеного відповідача (б); належність та ефективність обраного способу судового захисту (в). Відсутність або недоведеність будь-якої з цих умов має наслідком відмову у задоволені позову.
26. Аналіз змісту переглядуваного рішення дає підстави для висновку, що місцевим судом, серед іншого, констатовано недотримання визначеної вище умови (в) - неналежність обраного способу судового захисту.
26.1. Колегія апеляційного суду погоджується із такою правовою оцінкою, здійсненою з урахуванням наведених Позивачем підстав позову, що зведяться до заперечення самого факту вчинення спірного договору поставки (що також убачається із змісту викладання фактичних обставин в апеляційній скарзі Позивача):
- намагання у судовому порядку встановити юридичний факт відсутності вчинення договору (його неукладеність) є несумісним із твердженням про його недійсність, яка передбачає наявність такого договору як укладеного, що узгоджується із релевантно застосовною місцевим судом правовою позиції ВП ВС, викладеною у п.п.232-236 постанови від 27.11.2024 у справі №204/8017/17;
- встановлення факту, що має юридичне значення, само по собі не є належним способом судового захисту у господарському судочинстві, а може бути лише предметом доказування або на спростування вимоги про спонукання сторони до виконання обов`язків за договором, укладання якого вона заперечує (і для реалізації такого процесуального захисту не потрібно ані зустрічного, ані окремого позову – ТОВ «Птахофабрика «Просяне» мало можливість відстоювати таку позицію у межах справи №922/4118/25 – не здійснення, неналежне здійснення чи ймовірність існування незалежних від товариства перешкод в реалізації відповідних процесуальних прав в тій справі, яка не переглядається і не оцінюється у цьому апеляційному провадженні, жодною мірою не може впливати на оцінку законності та обґрунтованості рішення у справі №922/4539/25, або предметом доказування для майнової вимоги щодо врегулювання фактичного (встановленого та не спростованого доказово) майнового обігу за таким договором (зокрема, в порядку ст.1212 ЦК), яку Позивач для дійсного захисту своїх прав/інтересів у разі порушення мав би заявити.
26.2. Апеляційний суд враховує відсутність не тільки належних майнових вимог Позивача у межах цієї справи, але й відсутність відомостей про повернення ним отриманого від Відповідача товару за договором, вчинення якого заперечується, чи анулювання отриманого та використаного Позивачем внаслідок таких правовідносин податкового кредиту, що не тільки було б послідовним дотриманням позиції щодо неукладеності договору, але й відповідно б принципу добросовісності (п.6 ст.3 ЦК):
- за умов отримання економічної вигоди від господарських наслідків взаємодії за договором поставки (товар та податковий кредит) намагання Позивача формувати позовні вимоги у спосіб збереження для себе бажаних результатів та спростування підстав для стягнення коштів за отриманий товар після виникнення спору, який розглядається у межах справи №922/4118/25, цілком правомірно розцінено місцевим судом відповідно до ч.3 ст.13 ЦК, що само по собі є достатньої підставою для відмови у позові згідно ч.3 ст.16 цього Кодексу;
- зміст аргументу (5) Апелянта жодною мірою не спростовує викладеного вище, адже безвідносно до пропуску процесуального строку для подання зустрічного позову у межах справи №922/4118/25 (організація реалізації власних процесуальних прав є сферою відповідальності ТОВ «Птахофабрика «Просяне»), зважаючи на принцип диспозитивності (ст.14 ГПК) та здійснення права на захист на свій розсуд (ст.20 ЦК) ніхто не примушував Позивача діяти непослідовно і у спосіб, що мав на меті у разі реалізації завдання непропорційності шкоди контрагенту за господарськими операціями.
26.3. Варто відмітити, що у межах аргументу (2) Апелянт не тільки не заперечує правової оцінки місцевого суду щодо неналежності обраного способу судового захисту (з чим погоджується і апеляційний суд) , але й визначає таку неналежність:
- між тим, як вже зазначалося у п.25 цієї постанови, означена обставина сама по собі є цілком достатньою для відмови у задоволені позовних вимог, а тому вимоги Апелянта про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення неналежних позовних вимог демонструє непослідовність та юридичну неспроможність процесуальної позиції Скаржника, на що також слушно звернув увагу Відповідач;
- наразі, приписи ч.5 ст.269 ГПК об`єктивно унеможливлюють розгляд на етапі апеляційного перегляду будь-яких інших (не заявлених і не розглянутих у суді першої інстанції), крім наявних неналежних за способом судового захисту позовних вимог про недійсність договору з мотивів його фактичного невчинення.
26.4. Міркування і твердження Апелянта у межах його аргументу (2) також відхиляються апеляційним судом і по суті, адже:
- правова позиція ВС, якою місцевий суд цілком обґрунтовано послуговувався в формулюванні правової оцінки щодо неналежності обраного способу судового захисту, була сформульована і публічно доступною ще до моменту звернення ТОВ «Птахофабрика «Просяне» із позовом у межах цієї справи;
- в силу згадуваного вище принципу диспозитивності саме Позивач і тільки він відповідає за обрання належного способу судового захисту, і необхідність обрання саме належного взагалі не перебувало у залежності від будь-яких згадуваних обставин зупинення/поновлення провадження у справі або очікування щодо тривалості підготовчого провадження у суді першої інстанції;
- проміжок часу з 22.12.2025 (відкриття провадження у справі) по 13.01.2026 (момент зупинення провадження) та з 16.03.2026 (момент поновлення провадження у справі) по 15.04.2026 (закриття підготовчого провадження) за своєю тривалістю цілком відповідає критерію розумності у розумінні ст.6 ратифікованої Україною ЄКПЛ від 1950р. для здійснення в порядку ч.3 ст.46 ГПК Позивачем свого процесуального права на зміну предмету позову (навіть і без урахування проміжку часу з 13.01.2026 по 16.03.2026 зупиненого провадження, яке також не перешкоджало (безвідносно до очікувань Позивача з приводу судової експертизи) приведенню у відповідність між собою стверджуваних обставин позову та його вимог);
- зі змісту наявних у справі протоколів судових засідань від 15.04.2026 (а.с.138-140 т.6) та від 16.04.2026 (а.с.142-143 т.6), зауважень щодо неповноти відомостей яких у розумінні ст.224 ГПК Позивачем не подавалось, не убачається жодних намірів вчинити останнім процесуальні дії зі зміни предмету позову – навпаки, з протоколу від 16.04.2026 убачається, що представник Позивача підтримує саме заявлені у позові вимоги;
- з матеріалів справи також не вбачається подання Позивачем клопотання про повернення судом до стадії підготовчого провадження після його закриття (сама по собі згадувана у наведених Апелянтом правових позиціях ВС можливість не має ототожнюватися із обов`язком місцевого суду так вчинити), з огляду на що обговорення такої вірогідності в апеляційній скарзі не має ніякого відношення до оцінки дотримання процесуального законодавства;
- організація взаємодії між представником Позивача та його керівником є виключно суб`єктивним аспектом обрання моделі представництва інтересів, що перебуває у сфері відповідальності Позивача та має підпорядковуватися вимогам п.6 ч.2 ст.42 ГПК, а не створювати процесуальні привілеї усунення недоліків поданого позову (щодо способу судового захисту) на етапі апеляційного перегляду.
27. Колегією суддів також відхиляються твердження Скаржника у межах аргументу (1) його апеляційної скарги.
27.1. Насамперед, у межах цього апеляційного провадження колегія не може надавати оцінку постанові апеляційної інстанції від 23.02.2026, а сприймає її як чинний судовий акт, який в такому ж статусі існував (а тому і не міг сприйматися інакше місцевим судом) і на момент ухвалення переглядуваного рішення. Відтак, зауваження Апелянта щодо виявлених ним помилок в тій постанові не можуть ніяк впливати на законність та обґрунтованість переглядуваного рішення.
27.2. Зі змісту протоколу судового засідання від 26.03.2026 (а.с.100-102 т.6), зауваження щодо якого як джерела відомостей про протокольну ухвалу за результатами розгляду клопотання Позивача про відкладення розгляду справи також в порядку ст.224 ГПК не подавалось, убачається, що відхилення клопотання зумовлено відсутністю правових підстав для його задоволення та необхідністю вирішення ще низки питань у підготовчому засіданні. Співставлення цього мотивування з мотивами відхилення повторного клопотання Позивача про відкладення, відображення у протоколі судового засідання від 15.04.2026 (а.с.138-140 т.6) вказує про безпідставність тверджень Апелянта щодо суперечливості і непослідовності місцевого суду у вирішенні питання про відкладення судового засідання. Наразі, як правильно зазначено судом першої інстанції, ані подання заяви про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2026, ані відкриття провадження за цією заявою жодною мірою не впливає на статус такої постанови на момент ухвалення переглядуваного рішення та не перешкоджає розгляду справи по суті позовних вимог (наразі, висновок в тій постанові про передчасність призначення судової експертизи у певний момент провадження у справі не обмежувало у праві за наявності відповідних підстав та обґрунтування звернутися Позивачу з повторним клопотанням, хоча така вірогідність не вплинула б на дефект (не усунула б цей дефект) обрання способу судового захисту, відмічений вище). 
27.3. Апеляційний суд заперечує слушність вказівок Скаржника на його легітимні очікування щодо всебічності та повноти розгляду справи у розглядуваному контексті впливу ініційованого перегляду за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2026, оскільки вказана постанова опосередковує нове процесуальне рішення про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи, яке за змістом ч.1 ст.320 ГПК не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.
28. З приводу аргументів (3) та частково (4) Апелянта відносно заперечень проти прийняття судом та правової оцінки заяви ОСОБА_1 колегія зазначає таке:
28.1. Насамперед, знову слід відмітити непослідовність та внутрішню логічну суперечність у позиції Позивача, який, відтворюючи у цих аргументах апеляційної скарги свої заперечення від 25.03.2026 (а.с.62-65 т.6), фактично одночасно зазначає на неможливість взагалі прийнятті та врахуванні заяви ОСОБА_1 як доказу у справі через несвоєчасність подання і спростовує доказове значення цього доказу, стверджуючи про неправдивість змісту заяви, оцінка якого у розумінні ст.86 ГПК передбачає попереднє прийняття його судом.
28.2. Місцевим судом у розумінні ст.6 ратифікованої Україною ЄКПЛ забезпечено рівний ефективний доступ обох сторін до суду у межах розглядуваної справи, адже протокольними ухвалами 26.03.2026 задоволені клопотання як Відповідача, так і Позивача щодо поновлення строків та долучення додаткових доказів.
28.3. Відповідач не є джерелом доказу у вигляді заяви свідка, а тому об`єктивно не міг на момент, визначений ч.3 ст.80 ГПК, ані подати доказ, матеріальний носій якого створено лише 17.02.2026, ані довідатись про його існування і заявити про дії з його отримання у розумінні ч.4 цієї норми. Наразі, відповідна заява разом із клопотанням у порядку ст.119 ГПК після поновлення провадження у справі, що вказує на належність реалізації Відповідачем своїх прав та своєчасність вжиття заходів, спрямованих на забезпечення повноти розгляду справи і встановлення її фактичних обставин.
28.4. Заперечення достовірності змісту заяви ОСОБА_1 побудовано на твердженнях про завідому неправдивість та власному візуальному дослідженні Позивачем накладних:
- наразі, такі звинувачення охоплюються складом злочину, передбаченого ст.384 КК України, чинного вироку із встановленням відповідних фактів до матеріалів справи не надавалося, що зумовлює застосування припису ст.62 Конституції України;
- зацікавлені суб`єктивні твердження Апелянта не є джерелом спеціальних знань у галузі дійсної приналежності (вчинення) підпису документів, тоді як оцінка відомостям, викладеним у заяві ОСОБА_1 надане судом у цілковитій відповідності до припису ст.ст.79, 86 ГПК – з урахуванням інших об`єктивних доказів у справі, яким Позивач протиставив лише власні твердження свого генерального директора.
29. Відносно решти зауважень щодо оцінки місцевим судом доказової доведеності позовних вимог по суті, висловлених Скаржником у межах аргументу (4) позиція апеляційного суду полягає в такому:
29.1. Як вірно було зазначено місцевим судом, власноручність здійснення (накладення) КЕП та його юридична тотожність за силою власноручному підпису генерального директора презюмується ч.6 ст.18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», а тому, за відсутністю чинного вироку із встановленням факту підробки, саме по собі твердження про це навіть з урахуванням звернення до правоохоронних органів, не спростовує таку презумпцію:
- не зрозумілим є претензія Апелянта щодо неврахування місцевим судом необхідності здійснення відповідної перевірки правоохоронними органами, адже кримінальні провадження не визначено у якості підстав ані для відкладання, ані для зупинення провадження у господарській справі у розумінні ст.ст. 202, 227, 228 ГПК, а саме здійснення такого провадження не впливає на компетенцію суду оцінити наявні докази та вирішити справу щодо заявлених позовних вимог;
- критичність ставлення до заперечень Апелянта правомірності використання КЕП його керівника зумовлена також і набуття внаслідок такого використання податкового кредиту Позивачем, обставина чого встановлена місцевим судом і не спростована Скаржником.
29.2. Апеляційним судом підкреслюється, що представлені у матеріалах справи докази не тільки виконання спірного договору поставки (етапу, що хронологічно слідує за його попереднім вчиненнем/укладанням), але й причетності до такого виконання ОСОБА_2 (у тому числі, і підписання акту звірення розоахунків, у якому відображені як постачання товару, так і його часткові оплати Позивачем), які згідно ст.79 ГПК не були спростовані іншими доказами протилежного (окрім наведених тверджень, припущень та посилань на необхідність перевірки і встановлення у межах кримінального провадження), достатньої мірою спростовують процесуальну позицію Позивача.
29.3. Наголошуючи на ігноруванні Господарського суду Харківської області відсутності будь-яких відомостей з боку Відповідача щодо обставин підписання договору, Позивач, всупереч приписів ст.ст. 13, 74 ГПК навіть не довів стверджувану ним відсутність підписанта спірного договору зі свого боку в межах території України, оскільки:
- матеріали справи не містять відомостей упоноважених органів про те, що паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_2 був єдиним чинним паспортом ОСОБА_2 ;
- а зі змісту представлених сторінок цього паспорту (а.с.21 т.1) не убачається жодних відомостей, які б хронологічно стосувалися перебігу подій довкола дати підписання спірного договору та визначали стверджуване Позивачем перебування в цей день (25.02.2025) в Стамбулі (наявні відомості лише щодо періоду з 01.10.2025-27.11.2025). 
Крім того, Позивачем за змістом позовної заяви не було використано передбаченого ст.90 ГПК права поставити Відповідачеві питання щодо обставин підписання спірного договору.
30. Аргумент (6) Скаржника відхиляється апеляційним судом через неправильне розуміння Позивачем приписів ч.ч.5,6 ст.91 ГПК, якими обґрунтовувалось за змістом позовної заяви його клопотання про витребування доказів. 
31.1. Так, копія спірного договору та інших оспорюваних документів у межах цієї справи були надані саме Позивачем, тоді як механізм дослідження оригіналів застосовний у разі наявності сумнівів у такий відповідності у суду, або іншого учасника справи, який цих копій не надавав. Фактично, Позивач намагається у межах справи №922/4539/25 реалізувати ті права, які мали здійснюватися у межах справи №922/4118/25. 
31.2. Витребування оригіналів таких документів за умов відсутності у Відповідача чи суду сумнівів у їх відповідності оригіналам (а двосторонній характер таких документів – створення і за участю Позивача – який узгоджується із висновками, викладеними в п.29.2. цієї постанови, передбачає наявність таких оригіналів у розпорядженні Позивача) було б виправданим у разі проведення відповідної судової експертизи, однак питання щодо необхідності її проведення було вирішено постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.08.2026.
31.3. Наразі, ч.2 ст.91 ГПК дозволяє подавати письмові докази в копіях, а тому їх наявність у матеріалах справи сама по собі не заперечує дотримання згадуваної Скаржником ст.210 цього Кодексу, тим більше, що саме Позивач надав такі копії і засвідчив їх власним підписом. 
31.4. Крім того, наявність/відсутність у матеріалах цієї справи оригіналів оспорюваних Позивачем документів жодною мірою не впливає на неможливість задоволення позовних вимог з підстав, викладених у п.26 цієї постанови. Водночас, колегією апеляційного суду у судовому засіданні 29.06.2026 оглянуті оригінали оспорюваних у меах цієї справи документів, які були надані представником Відповідача, та відмічено вдповідність таких оригіналів наявним у матеріалах справи копіям, що усуває будь-які сумніви відносно повноти дослідження доказів.
32. З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволені апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків та залишення без змін переглядуваного рішення, що за змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок Апелянта понесених ним витрат зі сплати судового збору. 

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 (повний текст підписано 17.04.2026) у справі №922/4539/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2026 (повний текст підписано 17.04.2026) у справі №922/4539/25 залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Просяне", м. Харків.
4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.06.2026.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка 

Суддя О.А. Істоміна