УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/4710/26  Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В. 
Номер провадження №33/4805/1018/26
Категорія ст.124 КУпАП  Доповідач Турак  О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року місто Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Турак О.В., за участі секретаря судового засідання Мурашевського Є.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Дмитрієвої Ж.А., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 08 травня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА :
Постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 08 травня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665.60 гривень. 
Згідно з постановою судді, 15 березня 2026 року о 15:30 годині у місті Житомирі по вулиці Київській, 93, ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом «АКСМ321», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті порушення ОСОБА_1 пункту 13.1 ПДР, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Не погоджуючись із таким рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову судді скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Апеляційну скаргу мотивував тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що згідно з пунктом 11.1. ПДР кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1 та 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини, відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. 
Зазначав, що дорожньо – транспортна пригода мала місце на складному перехресті вулиці Київської та проспекту Незалежності у місті Житомирі. Обидна учасники ДТП здійснювали рух з майдану Привокзального до зупинки вулиці Київська та стояли на світлофорі перед вказаним перехрестям. Дорожня розмітка по вулиці Київській в цьому місці відсутня, але перед перехрестям розміщений дорожній знак 5.16, який визначає рух за трьома смугами. При цьому транспортні засоби, які перед перехрестям розташовані у правій крайній смузі відповідно до знаку 5.16 можуть здійснювати лише поворот праворуч - на проспект Незалежності. Транспортні засоби, які розташовані у другій та третій смугах, згідно з пунктом 11.2 на дорогах, які мають дві або більше смуг для руху в одному напрямку, повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Згідно ж пункту 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. 
Наголошував, що суд не надав належної оцінки матеріалам відеофіксації, з відеореєстратора тролейбуса ДКСМ- 321 та запису працівників поліції, на яких видно, що він, починаючи рух на дозволяючий знак світлофору, рухався у своїй (третій) смузі та не змінював напрямок руху. В той же час водій транспортного засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснюючи зміну напрямку руху - ліворуч, повинен був згідно з пунктом 10.3 ПДР дати дорогу тролейбусу, під його керуванням, шо рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися. 
Вказував, що саме водій транспортного засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснюючи маневр випередження, повинен був врахувати дорожню обстановку та згідно з пунктом 10.1 ПДР переконатися, що не буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Жмитрієвої Ж.А., які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2 , який її заперечив, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову судді в межах поданої апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами статті 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП, вказаних вимог закону не дотримався.
Так, відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП, передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушення Правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та наслідками.
Таким чином, настання наслідків дорожньо-транспортної пригоди у вигляді пошкодження транспортних засобів мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, тобто, має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.
Характеризуючою ознакою дорожньо-транспортної пригоди є те, що при зіткненні двох або більше транспортних засобів, порушення ПДР може бути допущено усіма його учасниками, але у причинно-наслідковому зв`язку із пригодою можуть бути порушення одного із водіїв.
Причинно-наслідковий зв`язок між пригодою та порушенням ПДР встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів, зібраних працівниками поліції та наданих учасниками. Тобто, тільки ті порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків, а отже перебувають із ними у причинному зв`язку.
Відповідно до пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.5 ПДР визначає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Згідно з пунктом 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Під терміном безпечна дистанція ПДР визначають відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка, у разі його раптового гальмування або зупинки, дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.
Під терміном безпечний інтервал ПДР розуміють відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
З матеріалів справи видно, що уповноваженим органом поліції до суду першої інстанції був скерований протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №615619 від 15 березня 2026 року, з якого слідує, що 15 березня 2026 року о 15:30 год. у місті Житомирі по вулиці Київській, 93, ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом «АКСМ321», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху (а.с.1-2).
При цьому, суд в межах цього протоколу мав би встановити, чи допустив ОСОБА_1 порушення вимог пункту 13.1 ПДР.
В свою чергу, свої висновки стосовно наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суддя місцевого суду обґрунтував відповідними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №615619 від 15 березня 2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15 березня 2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15 березня 2026 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 15 березня 2026 року; відеозаписами з відеореєстраторів (а.с.1-6, 9-10). 
Разом з цим, апеляційною перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував фактичні обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.
Так, згідно з письмовими поясненнями водія тролейбуса «АКСМ321», номерний знак 029, ОСОБА_1 , 15 березня 2026 року близько 15:30 години він, рухаючись в місті Житомирі по вулиці Київській, 93, на зелене світло світлофора в крайній лівій смузі через перехрестя по вулиці Київській в напрямку автовокзалу міста Житомира, змістився вправо, оскільки контактна мережа тролейбуса на цій ділянці дороги зміщується вправо. В цей час автобус «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зробив випередження по середній смузі і скоїв зіткнення з кріпленням кронштейну правого дзеркала його тролейбуса з лівим заднім боковим склом автобуса (а.с.3).
Будучи допитаним в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , підтримав свої письмові пояснення.
Як видно із наявного у матеріалах справи відеозапису з відеореєстраторів тролейбуса (а.с.10), зіткнення зазначених вище транспортних засобів відбулося за умови, коли ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом, рухаючись в лівій крайній смузі дороги в напрямку автовокзалу міста Житомира, почав рух через перехрестя, в той же час, автобус «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , розпочав рух в середній смузі дороги через теж перехрестя, порівнявся з тролейбусом, потім прискорив свій рух, відповідно випередив цей тролейбус, після чого різко маневрував вліво, об`їжджаючи вибоїни на дорозі, що за своїми наслідками призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів (відеозапис R20260315-151020NMQ25P0F).
При цьому, апеляційний суд враховує, що вказаний відеозапис з відеореєстратора відтворює обставини ДТП, які узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , та підтверджує механізм і обставини ДТП, яка сталася 15 березня 2026 року о 15:30 годині у місті Житомирі по вулиці Київській, 93 за участю тролейбуса «АКСМ321», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автобуса «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Вказаний відеозапис спростовує доводи ОСОБА_2 , наведені ним в суді апеляційної інстанції, про те, що водій тролейбуса його підрізав і не пропустив. 
З урахуванням цього, апеляційний суд констатує те, що у зазначеній вище дорожній обстановці у діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог пункту 13.1 ПДР. 
З урахуванням викладеного, перевіривши доводи апеляційної скарги, та проаналізувавши наявні у справі докази, виходячи з засад, закріплених у статті 7 КУпАП, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, неправильно встановив фактичні обставини справи і дійшов помилкового висновку про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 13.1 ПДР України, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, та відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності об`єктивно не є достатніми для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.
Виходячи з вищезазначеного, вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи. 
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Отже, наявні у справі докази у справі не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 08 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя