ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"27" квітня 2026 р. Cправа № 902/1290/25  

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Виноградського О. Є., за участю секретаря судового засідання Ганкіної А. Л., за участю:
представника позивача – адвоката Андрійко О. В.,
представник відповідача – адвоката Лісовського С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Вінниці, в приміщенні Господарського суду Вінницької області справу № 902/1290/25
за позовом: Тростянецької селищної ради (місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 77, с. Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300, ідентифікаційний код юридичної особи: 04326224) 
до: Фізичної особи-підприємця Мазур Таїсії Іванівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 
про стягнення 616540,79 грн  
У С Т А Н О В И В : 
17.09.2025 Тростянецька селищна рада звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мазур Таїсії Іванівни про стягнення заборгованості в розмірі 616’540,79 грн, з яких: 435'350,79 грн – основний борг, 103’774,19 грн – пеня, 77’415,81 грн – 3% річних. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди від 01.10.2010 року, в частині сплати орендної плати з 01.01.2023 по 31.08.2023 року без врахування індексу інфляції, внаслідок чого за відповідачем виникла вказана заборгованість.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025 справа розподілена судді Виноградському О. Є.
Ухвалою судді Господарського суду Вінницької області від 22.09.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
23.09.2025 від позивача до суду надійшла заяву про усунення недоліків.
Ухвалою судді Господарського суду Вінницької області від 25.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Підготовче засідання у справі призначено на 22.10.2025 о 12:30 год.
26.09.2025 позивач отримав, надіслану йому через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.59 т.1).
03.10.2025 відповідач отримав, надіслану йому рекомендованим листом, ухвалу повідомлення про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.63 т.1).
13.10.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву (а.с.62, 63 т.1).
14.10.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (а.с.74-76 т.1).
16.10.2025 суд постановив ухвалу про продовження відповідачу строку на подання відзиву на 15 днів до 30.10.2025.
30.10.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.97-102 т.1).
У відзиві представник відповідача зазначає, що в ході розгляду справи № 902/416/23, відповідачем було виявлено, що орендодавцем нараховувалась орендна плата всупереч положенням пункту 3.3 договору оренди в більшому розмірі, ніж це передбачено договором оренди.
На переконання представника відповідача фактично орендодавець під час індексації розміру орендної плати здійснював індексацію не орендної плати в розмірі 4’166,70, як це передбачено п 3.3 договору оренди, а іншої – більшої суми. Внаслідок неправильного розрахунку орендодавцем розміру щомісячної орендної плати, за орендарем рахується переплата орендної плати, розмір якої складає 402’714,16 грн.
Також відповідач не погоджується з нарахованим позивачем обсягом індексації, вважає, що позивач неправильно розрахував індексацію, не врахував наявну переплату, не врахував положення п. 3.7 Договору щодо заліку такої переплати у майбутні платежі.
Представник відповідача стверджує, що з розрахунку наданого позивачем випливає, що позивач здійснив нарахування індексації шляхом збільшення орендної плати, додавши до неї попередні інфляційні нарахування, на індекс інфляції поточного місяця.
Відповідач вважає, що такий порядок нарахувань не відповідає домовленості сторін, що зафіксована в Договорі. Відповідно до п.3.3 Договору, передбачено інший порядок розрахунку індексації орендної плати, а саме що індексується щоразу розмір орендної плати зазначений в договорі (4 166,70 грн.) та що береться індекс інфляції за попередній місяць, а не за поточний місяць, як рахував позивач.
Окрім того, відповідач вважає, що позивачем неправильно здійснено розрахунок 3 % річних, оскільки позивач не врахував положення договору. Зокрема, позивач не врахував положення договору, відповідно до якого орендна плата вноситься орендарем щомісячно до 10 числа наступного місяця за звітнім, і нарахував річні з першого числа місяця.
Також, відповідач стверджує, що позивачем здійснено розрахунок пені на строк понад 6 місяців, що не відповідає частині шостій статті 232 ГК України.
19.11.2025 від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (а.с.124-129 т.1).
Позивач просить суд:
1. Стягнути з фізичної особи-підприємця Мазур Таїсії Іванівни на користь Тростянецької селищної ради - 616 540 (шістсот шістнадцять тисяч п`ятсот сорок) грн. 79 коп., з яких: 435 350,79 грн. - недосплачена орендна плата; 103 774,19 грн. - нарахована пеня на несплачену орендну плату; 77 415,81 грн. - три відсотка річних.
2. Розірвати договір оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Тростянецька комунальна аптека», що знаходиться за адресою: Вінницька обл., смт. Тростянець, вул. Мічуріна, 66, укладений між Тростянецькою районною радою та фізичною особою-підприємцем Мазур Таїсією Іванівною (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ), зареєстрований в реєстрі за № 626 від 01.04.2010.
27.11.2025 від представника відповідача до суду надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог (а.с.148150 т.1).
28.11.2025 в підготовчому засіданні суд постановив ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про залишення заяви позивача про збільшення позовних вимог та продовження строку підготовчого провадження на 30 днів. Оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10:00 год 29.12.2025.
03.12.2025 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.156-161 т.1).
04.12.2025 від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.174-175 т.1).
В своїх поясненнях представник відповідача вважає, що встановлені судами у справі №; 902/416/23 обставини не мають преюдиційного значення та не можуть бути використані позивачем у поточній справі як підстава для звільнення від доказування.
29.12.2025 в підготовчому засіданні суд постанив ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.02.2026 о 10:30 год.
Разом з тим, 02.02.2026, судове засідання у справі № 902/1290/25 не відбулось у зв`язку з наявними перебоями в роботі аудіо мікшеру, який є складовою системи фіксування судового процесу, що унеможливило проведення судового засідання та фіксування судового засідання за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку, про що складено відповідний Акт № 4/2026 від 02.02.2026 року.
02.03.2026 суд постановив ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання в зв`язку з неявкою представника позивача на 30.03.2026 о 10:00 год.
30.03.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до 10:00 год 27.04.2026.
В судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.
У судовому засіданні представник позивача підтримав свій позов.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.
За наслідками розгляду справи, у судовому засіданні після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.
Після ухвалення судом рішення, у судовому засіданні, 27.04.2026, оголошено вступну та резолютивну частину рішення, яка долучена до матеріалів справи.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд установив.
За приписами частин першої-третьої статті 283 ГК України (в редакції чинної на дату укладення Договору оренди) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.
До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина шоста статті 283 ГК України).
В частині першій статті 759 ЦК України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (частина друга статті 759 ЦК України в редакції чинної на дату укладення Договору оренди).
За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 ЦК України).
Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (частина третя статті 762 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ чинного на дату укладення Договору оренди (далі за текстом – «Закон № 2269-ХІІ») цей Закон регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів.
Згідно частини першої статті 1 Закону № 2269-ХІІ орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Об`єктами оренди за цим Законом є цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць). Цілісним майновим комплексом є господарський об`єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. У разі виділення цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства складається розподільчий баланс (частина перша статті 4 Закону № 2269-ХІІ).
01.04.2010 Тростянецька районна рада та відповідач уклали Договір оренди, посвідчений державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Середою Н. М. (далі за текстом – «Договір оренди») (а.с.11-14 т.1).
Відповідно до пункту 1.1. Договору оренди Орендодавець в особі голови районної ради Лобаня Леоніда Івановича передає, а Орендар приймає в строкове платне користування (оренду), належний Орендодавцеві цілісний майновий комплекс комунального підприємства «Тростянецька» комунальна аптека», а саме: вбудоване нежитлове приміщення (№ 93-103) А, 72,8 кв.м., тамбур а1, 3,6 кв.м., вхідний майданчик а2, загальною площею 76,4 кв.м., що знаходиться за адресою: смт. Тростянець, вул. Мічуріна, буд. 66, Вінницької області на суму 166011 гривень, яке є власністю Орендодавця на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 563831.
Згідно пункту 3.1. Договору оренди орендна плата визначається за результатами конкурсу на право оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Тростянецька комунальна аптека» і становить за рік 50000 гривень (з урахуванням ПДВ).
Місячна орендна плата становить за один місяць оренди 4166 гривень 70 коп (пункт 3.2. Договору оренди).
В пункті 3.3. Договору оренди сторони визначили, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати на індекс інфляції за попередній місяць.
Орендна плата вноситься Орендарем щомісячно до районного бюджету до 10 числа наступного місяця за звітним (пункт 3.4. Договору оренди).
Цей договір діє з 01 квітня 2010 року до 23 лютого 2015 року включно (пункт 11.1. Договору оренди).
Відповідно до пункту 11.5. Договору оренди реорганізація Орендодавця або перехід права власності на орендоване майно Підприємства третім особам не є підставою для зміни або припинення дії цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна Підприємства (його правонаступників), за винятком випадку приватизації орендованого майна Підприємства Орендарем.
22.02.2013 Тростянецька районна рада та відповідач уклали Договір про внесення змін до Договору оренди (а.с.15 т.1).
Вказаним Договором про внесенням змін сторони виклали пункт 11.1. в наступній редакції:
« 11.1. цей договір діє з 01 квітня 2010 року до 20 грудня 2027 року включно».
16.04.2021 на 6 сесії 8 скликання Гайсинська районна рада Вінницької області відповідно до статей 43, 59, пункту 6-2 Розділу 5 «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до Цивільного кодексу України, рішення позачергової 2 сесії Гайсинської районної ради 8 скликання від 14.12.2020 року «Про початок реорганізації Тростянецької районної ради Вінницької області шляхом приєднання до Гайсинської районної ради Вінницької області», клопотання Тростянецької селищної ради від 04.03.2021 року № 576-02.15 «Про передачу рухомого та нерухомого майна», враховуючи погодження постійної комісії районної ради з питань регулювання комунальної власності, комунального господарства, адміністративно-територіального устрою та комплексного розвитку населених пунктів, районна рада вирішила вийти із складу засновників комунального підприємства «Тростянецька комунальна аптека», що розташоване за адресою: вул. Мічуріна, 30 смт. Тростянець, Вінницька обл., 24300 (ЄДРПОУ 34243798) та передати права засновника районного комунального підприємства «Тростянецька комунальна аптека» Тростянецької територіальної громади (в особі Тростянецької селищної ради).
13.05.2021 Тростянецька селищна рада Гайсинського району Вінницької області на 15 сесії 8 скликання ухвалила рішення увійти до складу засновників комунального підприємства «Тростянецька комунальна аптека» (код ЄДРПОУ 34243798) шляхом прийняття права засновника від Гайсинської районної ради.
Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 року у справі № 902/416/23 за позовом Тростянецької селищної ради до Фізичної особи-підприємця Мазур Таїсії Іванівни встановлено правонаступництво Тростянецької селищної ради за Тростянецькою районною радою як орендодавця за договором оренди, укладеним 01.10.2010 р. Тростянецькою районною радою і відповідачем підприємцем Мазур Таїсією Іванівною, і на підставі рішення Гайсинської районної ради від 16.04.2021 р. «Про передачу нерухомого та рухомого майна із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тростянецького району у комунальну власність Тростянецької селищної територіальної громади» до позивача перейшли права власника на цілісний майновий комплекс Комунального підприємства «Тростянецька комунальна аптека», у тому числі на вбудоване нежитлове приміщення по вул. Мічуріна, 66, смт. Тростянець, що є об`єктом оренди та відповідно - права та обов`язки орендодавця за договором оренди цілісного майнового комплексу Комунального підприємства «Тростянецька комунальна аптека», що знаходиться за адресою: Вінницька обл., смт. Тростянець, вул. Мічуріна, буд. 66.
Предметом спору в даній справі є розмір орендної плати, яка підлягає сплаті відповідачем за користування об`єктом оренди, відповідно до Договору оренди.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина перша статті 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 2269-ХІІ орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Річна орендна плата за користування цілісним майновим комплексом підприємства, його структурним підрозділом не може перевищувати десяти відсотків вартості орендованого майна. У разі визначення орендаря на конкурсних засадах умовами конкурсу може бути передбачено більший розмір орендної плати.
Згідно частини другої статті 19 Закону № 2269-ХІІ методика розрахунку, пропорції розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем та порядок використання орендної плати визначаються: Кабінетом Міністрів України - для об`єктів, що перебувають у державній власності; органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим; органами місцевого самоврядування - для об`єктів, що перебувають у комунальній власності.
В пункті 13 «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.
Заперечуючи проти позову відповідач посилається на відсутність підстав для застосування Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 року № 630, що використовується Тростянецькою селищною радою, на підставі рішення від 13.05.2021 року № 222, оскільки прийнята після укладення Договору оренди від 01.04.2010 року та Договору про внесення змін до договору оренди від 22.02.2013 року та не може розповсюджувати свою дію на обставини, що виникли до її прийняття.
Суд не приймає до уваги вказану позицію відповідача з огляду на наступне.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 року у справі № 902/416/23 за позовом Тростянецької селищної ради до Фізичної особи-підприємця Мазур Таїсії Іванівни, залишеною без змін Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.11.2025, встановлено, що «на підставі листів і рахунків Тростянецької районної ради в період з квітня 2010 року по грудень 2020 року сплачувала на користь Тростянецької районної ради орендну плату в розмірі, вказаному у цих листах і рахунках /а.с. 59 - 259 у т.1, 1 - 50 у т.2/. Зокрема, згідно з листом Тростянецької селищної ради від 22.12.2020 р. № 212 районна рада повідомила ФОП Мазур Т.І., що згідно з договором оренди цілісного майнового комплексу Комунального підприємства «Тростянецька комунальна аптека» необхідно сплатити орендну плату за грудень 2020 року в розмірі 11175,77 грн. /а.с. 59 у т.1/, і ФОП Мазур Т.І. 28.12.2020 р. сплатила Тростянецькій районній раді 11175,77 грн. з призначенням платежу «оренда плата за грудень 2020 р. згідно договором», що підтверджується платіжним дорученням № 317 /а.с. 60 у т.1/.
З вищезазначених платіжних доручень вбачається, що орендар ФОП Мазур Т.І. сплачувала на рахунок попереднього орендодавця Тростянецької районної ради орендну плату в розмірі за кожний місяць із коригуванням місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Такі платежі відповідають п. 13 Методики та нормам ч. 3 ст. 762 ЦК України.
Натомість суду першої інстанції відповідачка ФОП Мазур Т.І. пояснювала, що умовами п. 3.3. договору передбачено, що кожного наступного місяця оренди підлягає індексації саме розмір орендної плати, передбачений п. 3.2 договору оренди, тобто 4166,70 грн.
Колегія суддів бере до уваги, що справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності.
Отже, доводи відповідачки про те, що умови п. 3.3. договору передбачають, що кожного наступного місяця оренди підлягає індексації саме розмір орендної плати передбачений п. 3.2 договору оренди, тобто 4166,70 грн. - не узгоджуються із засадами добросовісності та розумності поведінки у господарюванні, оскільки протягом більше ніж 10 років відповідачка сплачувала орендну плату шляхом коригування місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Умови п. 3.3. договору щодо порядку визначення орендного платежу відповідають нормам ч. 3 ст. 762 ЦК України, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 13 Методики розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р., де визначено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць».
Також, твердження відповідача про наявність переплати орендної плати внаслідок неправильного розрахунку позивачем розміру щомісячної орендної плати, внаслідок чого за відповідачем рахується переплата орендної плати, розмір якої складає 402’714,16 грн спростовується обставинами, встановленими Північно-західним апеляційним господарським судом в Постанові від 29.07.2025 року у справі № 902/416/23.
Так, Північно-західним апеляційним господарським судом встановлено, що безпідставними доводи відповідачки в апеляційній скарзі про те, що у період з 2010 по 2021 рік відповідачка переплатила на користь попереднього орендодавця, що підлягає зарахуванню як виконання зобов`язань за договором.
Враховуючи наведене, суд вважає безпідставним здійснення відповідачем заліку, 400’993,31 грн в рахунок платежів за Договором оренди від 01.10.2010, про що було повідомлено позивача в листі від 29.10.2025 (а.с.105 т.1).
Щодо суми основної заборгованості 
Перевіривши розрахунок позивача заборгованості із оплати орендної плати за період з 01.01.2023 по 31.08.2025 судом встановлено, що позивачем правомірно нараховано до стягнення 435’ 350,79 грн в зв`язку з чим позов у цій частині слід задовольнити.
Щодо стягнення пені
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України).
За приписами частин першої, другої статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
В пункті 3.6. Договору оренди сторони визначили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.
Позивач заявив вимогу про стягнення пені за прострочення сплати орендної плати за період з 01.08.2024 по 31.08.2025.
Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Згідно пункту 3.4. Договору оренди орендна плата вноситься Орендарем щомісячно до районного бюджету до 10 числа наступного місяця за звітним.
Зважаючи на період стягнення пені вказаний позивачем, суд погоджується з відповідачем щодо невідповідності заявленого позивачем розміру пені за порушення відповідачем строків оплати орендної плати положенню частини шостої статті 232 ГК України (чинного на дату виникнення заборгованості із сплати орендної плати за відповідні періоди) та неврахування позивачем положення пункту 3.4. Договору оренди.
Здійснивши власний розрахунок пені за порушення зобов`язання відповідача щодо сплати орендної плати з використанням «Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA360» суд дійшов висновку, що позивачем неправомірно заявлено до стягнення пеню в розмірі 76’943,34 грн., а отже вимоги про стягнення пені є обґрунтованими частково – в сумі 26’830,85 грн.
Щодо розміру трьох процентів річних
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач заявив вимогу про стягнення трьох процентів річних за прострочення сплати орендної плати за період з 01.01.2023 по 31.08.2025.
Здійснивши власний розрахунок трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання відповідача щодо сплати орендної плати з використанням «Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA360» суд дійшов висновку, що позивачем неправомірно заявлено до стягнення трьох процентів річних в розмірі 60’ 608,45 грн., а отже вимоги про стягнення трьох процентів річних є обґрунтованими частково – в сумі 16’ 807,36 грн.
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).
Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Проаналізувавши вищевказані норми права, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного окремого доказу, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги Тростянецької селищної ради до Фізичної особи-підприємця Мазур Таїсії Іванівни підлягають частковому задоволенню.
Щодо судових витрат
Відповідно до пункту другого частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9’ 248,11 грн, згідно платіжної інструкції № 372 від 16.09.2025 (а.с.17 т.1).
Відповідно до положень пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Розмір позовних вимог складає 616’540,79 грн. З урахуванням наведених положень Закону України «Про судовий збір» позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 7’398,49 грн, натомість сплатив 9’ 248,11 грн.
Отже відповідачем сплачено судовий збір на 1’849,62 грн більше ніж передбачено законом.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
За відсутності клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору, таке питання судом не вирішується.
З огляду на часткове задоволення позову, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 5’747,89 грн, інша частина витрат із сплати судового збору в розмірі 1’650,60 грн покладається на позивача.
Керуючись статтями 74, 76– 80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Вінницької області,
У Х В А Л И В :
1. Позов Тростянецької селищної ради до Фізичної особи-підприємця Мазур Таїсії Іванівни задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мазур Таїсії Іванівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Тростянецької селищної ради (місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 77, с. Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300, ідентифікаційний код юридичної особи: 04326224) 478’ 989 (чотириста сімдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень, з яких 435’ 350,79 (чотириста тридцять п`ять тисяч триста п`ятдесят гривень сімдесят дев`ять копійок) гривень недоплаченої орендної плати, 26’ 830,85 (двадцять шість тисяч вісімсот тридцять гривень вісімдесят п`ять копійок) гривень пені та 16’ 807,36 (шістнадцять тисяч вісімсот сім гривень тридцять шість копійок) гривень три проценти річних.
3. В іншій частині позову відмовити.
4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мазур Таїсії Іванівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Тростянецької селищної ради (місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 77, с. Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300, ідентифікаційний код юридичної особи: 04326224) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5’ 747,89 (п`ять тисяч сімсот сорок сім гривень вісімдесят дев`ять копійок) гривень.
5. Витрати зі сплати судового збору в розмірі 1’ 650,60 (одна тисяча шістсот п`ятдесят гривень шістдесят копійок) гривень покласти на Тростянецьку селищну раду. 
6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.
7. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
8. Згідно частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
9. Примірник рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у підсистемі (модулі) ЄСІТС.
Повне рішення складено 28 квітня 2026 р.

Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ

віддрук. прим.:
1 - до справи
2 - відповідачу (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )