Справа № 560/16577/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

11 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі – відповідач 1, ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України») та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі – відповідач 2, ГУ ПФУ в Хмельницькій області), у якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 24.01.2025 № ЦО 558, прийняте Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» щодо ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.07.2025 № 4204/04-16 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії - переплати у розмірі 185 798,95 грн, що утворилася за період з 01.01.2019 по 30.06.2025.
Ухвалою суду від 29.09.2026 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно із позовною заявою, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке. 
Зазначає, що Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією його було визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання безстроково, що підтверджується матеріалами медико-експертної справи та документами, на підставі яких органом Пенсійного фонду призначено та виплачувалася пенсія по інвалідності.
Вказує, що з витягу з рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи № ЦО 558 від 24.01.2025 йому стало відомо про висновок експертної команди щодо необґрунтованості встановлення йому ІІ групи інвалідності та про наявність, на думку експертної команди, підстав для визнання його особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково з 10.12.2018.
Позивач вважає рішення № ЦО 558 протиправним з таких підстав: інвалідність була встановлена йому безстроково; заяву про проведення повторного оцінювання, переогляду або перевірки він не подавав; рішення суду або ухвали слідчого судді про проведення повторного оцінювання щодо нього немає; його не повідомляли про проведення перевірки або оцінювання, не викликали для огляду, не пропонували пройти повне медичне обстеження чи надати додаткові медичні документи; рішення прийнято заочно, без його участі та без забезпечення можливості подати пояснення або документи; відповідач не довів належної правової підстави для ініціювання перевірки; рішення не містить достатнього обґрунтування, яке давало б можливість встановити конкретні фактичні та юридичні мотиви його прийняття; скасування або фактичний перегляд безстрокового рішення МСЕК через значний проміжок часу порушує принцип правової визначеності та легітимних очікувань.
Щодо рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 07.07.2025 № 4204/04-16 позивач зазначає, що пенсію отримував на підставі чинних документів компетентного органу, які підтверджували встановлену йому групу інвалідності.
Вказує, що будь-яких зловживань з його боку, подання ним недостовірних документів чи відомостей або подання страхувальником недостовірних даних відповідачами не встановлено і не доведено.
На думку позивача, сама зміна групи інвалідності на підставі рішення № ЦО 558 не є самостійною підставою для утримання з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до відзиву на позов, відповідач 1 - ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України» проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити з таких підстав.
Зазначає, що після реформування системи медико-соціальної експертизи на нього покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи.
Відповідач 1 вказує, що перевірка обґрунтованості рішення МСЕК щодо позивача проводилася у зв`язку з кримінальним провадженням № 62024000000000923. 
Посилається на лист Державного бюро розслідувань та постанову слідчого, якою працівників ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України» залучено як спеціалістів для дослідження обґрунтованості рішень МСЕК щодо низки осіб, серед яких зазначено ОСОБА_1 .
За твердженням відповідача 1, у цій справі проводився не новий медичний огляд позивача і не повторне оцінювання повсякденного функціонування особи, а саме перевірка обґрунтованості раніше прийнятого рішення МСЕК на підставі наявної медико-експертної документації.
Посилається на те, що особиста участь особи передбачається лише тоді, коли за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання або коли експертній команді недостатньо наявних медичних документів. 
Оскільки експертна команда, на думку відповідача 1, мала достатній обсяг медико-експертних матеріалів, повідомлення позивача та його виклик не були обов`язковими.
За результатами аналізу медико-експертної справи експертна команда дійшла висновку, що встановлення позивачеві ІІ групи інвалідності безстроково було необґрунтованим, а наявні у нього помірні патологічні зміни давали підстави для встановлення ІІІ групи інвалідності безстроково з 10.12.2018.
За відзивом на позов, відповідач 2 ГУ ПФУ в Хмельницькій області проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити з огляду на таке.
Відповідач 2 підтверджує, що з 17.06.2016 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІ групи, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначає, що відповідно до довідки до акта огляду Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0795230 від 17.06.2016 позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання з 17.06.2016 безстроково.
Посилається на витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 24.01.2025 № ЦО 558, згідно з яким експертна команда дійшла висновку про необґрунтованість ІІ групи інвалідності та наявність підстав для визнання позивача особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково з 10.12.2018.
У зв`язку з цим, за розрахунком відповідача 2, за період з 01.01.2019 по 30.06.2025 виникла переплата пенсії у сумі 185 798,95 грн.
ГУ ПФУ в Хмельницькій області зазначає, що прийняло рішення від 07.07.2025 № 4204/04-16 про утримання надміру виплачених сум пенсії, про що позивача повідомлено листом від 08.07.2025 № 2200-0404-8/52352.
На обґрунтування правомірності свого рішення відповідач, серед іншого, посилається на статтю 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтю 60 цього Закону та Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4.
Зазначає, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише у зв`язку із зловживаннями з боку пенсіонера або поданням страхувальником недостовірних даних.
Також ГУ ПФУ просило провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, посилаючись на складність справи.
Щодо клопотання ГУ ПФУ в Хмельницькій області про розгляд справи з повідомленням сторін суд зазначає таке.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За пунктом 2 частини шостої статті 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи
Так, суд враховує, що у цій справі предметом спору є правомірність індивідуальних актів суб`єктів владних повноважень - відповідачів, а обставини справи підтверджуються письмовими доказами. 
Сторони подали заяви по суті справи, виклали свої доводи та надали письмові докази, які вважали необхідними.
Необхідності заслуховування усних пояснень сторін, допиту свідків або дослідження доказів, які неможливо оцінити у письмовому провадженні, суд не встановив.
Тому клопотання ГУ ПФУ в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що щодо ОСОБА_1 сформована медико-експертна справа, яка містить медичні документи, виписки, посильні листи на МСЕК, індивідуальні програми реабілітації, документи щодо попередніх оглядів МСЕК та документи, що посвідчують особу.
У медико-експертних матеріалах наявні документи, які підтверджують проходження позивачем медичних обстежень та звернення до МСЕК у різні періоди.
Зокрема, матеріали справи містять посильні листи на МСЕК, медичні виписки, епікризи та інші медичні документи щодо стану здоров`я позивача, які були наявні у медико-експертній справі.
З 17.06.2016 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІ групи.
Відповідно до довідки до акта огляду Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0795230 від 17.06.2016 позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання з 17.06.2016 безстроково.
Матеріали медико-експертної справи містять також індивідуальні програми реабілітації та документи МСЕК, складені у подальшому, зокрема документи, датовані 10.12.2018. 
Саме дата 10.12.2018 та номер 81 зазначені у рішенні № ЦО 558 як дата і номер рішення, обґрунтованість якого перевірялася експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи.
24.01.2025 експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи прийнято рішення № ЦО 558 за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії.
У рішенні № ЦО 558 зазначено: дата прийняття рішення - 24.01.2025; номер рішення - ЦО 558; дата рішення, що підлягає перевірці, - 10.12.2018; номер рішення, що підлягає перевірці, - 81; особа, щодо якої проводилася перевірка, - ОСОБА_1 ; підстава ініціювання перевірки - «Перевірка Нац. Поліцією в рамках кримінального провадження»; реквізити документів, на підставі яких ініційовано перевірку, - 06.01.2025 № 02-01/41, на № 1061/01-16 від 26.12.2024; форма участі членів експертної команди - дистанційна участь; дати перевірки - з 06.01.2025 по 24.01.2025.
У розділі 10 рішення № ЦО 558 зазначено, що рішення про необхідність проведення повторного оцінювання повсякденного функціонування особи експертною командою не приймалося.
У розділі 10.4 рішення № ЦО 558 зазначено, що наявність або відсутність виключних підстав для перенесення строків повного медичного обстеження та необхідних досліджень щодо особи не визначалася, оскільки проведення повного медичного обстеження і необхідних досліджень не призначалося.
У розділі 10.5 рішення № ЦО 558 зазначено реквізити документів, які, на думку експертної команди, підтверджували відсутність підстав для проведення повного медичного обстеження та необхідних досліджень щодо особи.
За змістом рішення № ЦО 558 експертна команда дійшла висновку, що ІІ група інвалідності, загальне захворювання, безстроково, встановлена позивачеві необґрунтовано.
Водночас, зазначено, що при оцінюванні функціонального стану ОСОБА_1 мають місце помірні патологічні зміни, які дають підстави для визнання його особою з інвалідністю ІІІ групи, загальне захворювання, безстроково з 10.12.2018.
На підтвердження підстав проведення перевірки ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України» надала до матеріалів справи лист Державного бюро розслідувань та постанову слідчого ДБР від 31.01.2025 у кримінальному провадженні № 62024000000000923 про залучення спеціалістів.
Зі змісту листа ДБР встановлено, що він адресований ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України» та Міністерству охорони здоров`я України. 
У листі зазначено, що на лист Міністерства охорони здоров`я України № 25/3016/2-25 від 24.01.2025 для організації проведення перевірок обґрунтованості рішень, прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, направляється постанова слідчого від 31.01.2025 для організації виконання.
Постанова слідчого ДБР датована 31.01.2025. 
У ній зазначено, що Головне слідче управління ДБР здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 62024000000000923 від 21.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 190, частиною четвертою статті 191, частиною другою статті 364, частиною другою статті 366, частиною першою статті 366-2, частинами другою, четвертою статті 358 Кримінального кодексу України.
Цією постановою слідчий постановив залучити у кримінальному провадженні № 62024000000000923 від 21.10.2024 як спеціалістів для проведення дослідження працівників ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України».
У переліку питань, які підлягають дослідженню спеціалістами, зазначено питання: чи обґрунтовано прийняті рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення груп інвалідності особам, наведеним у переліку. 
Серед таких осіб зазначено ОСОБА_1 .
Суд встановив, що постанова слідчого ДБР датована 31.01.2025, тоді як оспорюване рішення експертної команди № ЦО 558 прийнято 24.01.2025. 
Отже, надана до суду постанова слідчого ДБР була прийнята після ухвалення рішення № ЦО 558.
Доказів існування до 24.01.2025 постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді, рішення або ухвали суду щодо перевірки обґрунтованості рішення МСЕК стосовно ОСОБА_1 відповідач 1 до суду не подав.
Також відповідач 1 не подав до суду документів, які безпосередньо зазначені у рішенні № ЦО 558 як реквізити документів, на підставі яких ініційовано перевірку: документ від 06.01.2025 № 02-01/41 та документ № 1061/01-16 від 26.12.2024. 
Зміст цих документів суду не відомий, їх належність до передбачених законом підстав проведення перевірки не підтверджено.
Суд також встановив, що у матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про проведення перевірки до прийняття рішення № ЦО 558, докази його виклику, докази пропонування йому пройти додаткове медичне обстеження або подати додаткові документи.
У той же час, з рішення № ЦО 558 вбачається, що експертна команда не приймала рішення про проведення повторного оцінювання, повного медичного обстеження або необхідних досліджень.
Після прийняття рішення № ЦО 558 відповідач 2 здійснив перерахунок пенсійних виплат позивача.
07.07.2025 ГУ ПФУ в Хмельницькій області прийняло рішення № 4204/04-16 про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії у розмірі 185 798,95 грн за період з 01.01.2019 по 30.06.2025.
Підставою виникнення переплати відповідач 2 визначив наслідки рішення експертної команди № ЦО 558 від 24.01.2025, у якому зроблено висновок про необґрунтованість ІІ групи інвалідності та наявність підстав для ІІІ групи інвалідності з 10.12.2018.
Листом від 08.07.2025 № 2200-0404-8/52352 ГУ ПФУ в Хмельницькій області повідомило позивача про прийняття рішення щодо утримання надміру виплачених сум пенсії.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивач подавав до органу Пенсійного фонду, МСЕК або іншого органу завідомо недостовірні документи чи відомості.
Матеріали справи також не містять доказів того, що переплата виникла внаслідок зловживань з боку позивача або внаслідок подання страхувальником недостовірних даних.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
За ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Так, преамбула Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII (далі - Основи законодавства України про охорону здоров`я у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачає, що основи законодавства України про охорону здоров`я визначають правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні, регулюють суспільні відносини у цій сфері з метою забезпечення гармонійного розвитку фізичних і духовних сил, високої працездатності і довголітнього активного життя громадян, усунення факторів, що шкідливо впливають на їх здоров`я, попередження і зниження захворюваності, інвалідності та смертності, поліпшення спадковості.
Стаття 69-1 Основ законодавства України про охорону здоров`я встановлює, що комплексна оцінка обмежень життєдіяльності особи проводиться з метою визначення обмежень, що перешкоджають або унеможливлюють виконання особою повсякденної діяльності у спосіб та в об`ємі нарівні з іншими людьми і призводять до обмеження життєдіяльності.
Комплексна оцінка обмежень життєдіяльності особи може включати в себе оцінювання у сфері охорони здоров`я, соціальній, освітній cферах, сфері зайнятості, сфері фізичної культури та спорту та інших сферах життєдіяльності за потреби особи.
Оцінювання у сфері охорони здоров`я проводиться шляхом оцінювання повсякденного функціонування особи.
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Повторне та позачергове оцінювання повсякденного функціонування особи проводяться у порядку, визначеному цією статтею.
Оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться з метою визначення наявності або відсутності порушень структур та/або функцій організму людини, що призвело до стійкого обмеження повсякденного функціонування, визначення необхідних компенсаторів обмежень повсякденного функціонування особи, та необхідності оцінки потреб в інших сферах життєдіяльності.
Оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться особі, яка має стани та/або захворювання, що відповідають критеріям направлення на таке оцінювання.
Направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи за згодою особи може здійснювати лікуючий лікар з надання первинної медичної допомоги, лікуючий лікар закладу охорони здоров`я, що забезпечує надання спеціалізованої медичної допомоги, або голова військово-лікарської (лікарсько-експертної), медичної (військово-лікарської) комісії, у тому числі в електронній формі за допомогою електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи після початку її функціонування.
Лікуючий лікар, голова військово-лікарської (лікарсько-експертної), медичної (військово-лікарської) комісії несе відповідальність за внесення завідомо неправдивої інформації до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи під час формування направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи.
Критерії оцінювання повсякденного функціонування особи затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Оцінювання повсякденного функціонування особи включає такі етапи: 1) виявлення необхідності проведення оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до критеріїв направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи; 2) направлення на додаткове обстеження функціональності структур та функцій організму (за потреби); 3) прийняття рішень за результатами проведеного оцінювання повсякденного функціонування особи; 4) визначення компенсаторів обмежень повсякденного функціонування особи; 5) встановлення інвалідності та розроблення рекомендацій, що є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю; 6) встановлення необхідності проведення комплексної оцінки обмежень життєдіяльності особи в інших сферах; 7) визначення необхідності проведення повторного оцінювання повсякденного функціонування особи для моніторингу ефективності застосованих компенсаторів обмежень повсякденного функціонування особи.
Підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов: стійкі порушення функцій організму; обмеження життєдіяльності; необхідність вжиття заходів соціального захисту.
Критерії встановлення інвалідності затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертна команда), прийняте за результатами проведення такого оцінювання повсякденного функціонування особи, підписується в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи після початку її функціонування.
У разі встановлення інвалідності рекомендації, що є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, розробляються з урахуванням вимог до складання індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні".
Оцінювання повсякденного функціонування особи або його окремі етапи можуть проводитися: за участі особи (очно), без особистої присутності особи (заочно), з використанням методів і засобів телемедицини або за місцем перебування/лікування особи відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться експертними командами, що формуються в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я.
За потреби та/або в разі відсутності затвердженої спроможної мережі закладів охорони здоров`я на території регіону оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться також у визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, закладах охорони здоров`я державної власності та визначених розпорядженням голови (начальника) обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації) за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, закладах охорони здоров`я комунальної власності.
Максимальні строки проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та прийняття рішення по справі визначаються Кабінетом Міністрів України.
Отримані направлення та документи, що додані до нього, перевіряються на предмет повноти наданої інформації адміністраторами закладів охорони здоров`я, які є уповноваженими особами закладу охорони здоров`я, в якому проводиться оцінювання повсякденного функціонування особи.
Адміністратор закладу охорони здоров`я, який є уповноваженою особою закладу охорони здоров`я, в якому проводиться оцінювання повсякденного функціонування особи, отримує направлення з доданими до нього документами, приймає їх до розгляду в експертній команді або повертає на доопрацювання в разі наявності відповідних підстав, визначених у Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Розгляд справи під час оцінювання повсякденного функціонування особи здійснюється в порядку черговості відповідно до електронної черги, що формується автоматично програмними засобами електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи після початку її функціонування.
Оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться з використанням електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи, власником якої та володільцем інформації, що міститься в електронній системі, є держава в особі центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи затверджується Кабінетом Міністрів України.
Електронна система щодо оцінювання повсякденного функціонування особи забезпечує: формування направлень в електронній формі на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та прикріплення до них документів, необхідних для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; формування в автоматичному порядку електронної черги розгляду справ експертними командами; формування персонального складу експертної команди для розгляду справи; знеособлення даних осіб, справи яких розглядаються експертною командою без особистої присутності особи (заочно); створення, внесення, перегляд інформації та документів в електронній системі, внесення змін до них користувачами відповідно до їх прав доступу; формування аналітичної та статистичної інформації; моніторинг наявних даних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; електронну інформаційну взаємодію з іншими державними електронними інформаційними ресурсами; інші функції, визначені Порядком функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
До складу електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи входить Реєстр осіб, направлених на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.
Склад експертних команд формується з числа лікарів, включених до переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, за допомогою електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи індивідуально для кожного випадку, з дотриманням принципу випадковості (після появи технічної можливості в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи), з числа лікарів, які мають необхідні для проведення цього оцінювання лікарські спеціальності.
Перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, затверджується керівником закладу охорони здоров`я, в якому організовано проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, та підлягає оновленню не менш як один раз на рік.
До переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, можуть бути включені лікарі, які: 1) відповідають встановленим вимогам до компетентностей, обов`язків та професійних кваліфікацій працівників сфери охорони здоров`я за відповідними професіями; 2) здійснюють медичну практику протягом не менше одного року.
Особа не може бути призначена адміністратором закладу охорони здоров`я або включена до переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, за наявності хоча б однієї з таких умов: 1) якщо вона обіймала раніше посаду голови медико-соціальної експертної комісії; 2) якщо відомості про неї внесені до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення; 3) якщо вона має судимість за вчинення будь-якого умисного кримінального правопорушення, якщо така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку (крім реабілітованої особи); 4) якщо вона позбавлена права проводити оцінювання повсякденного функціонування особи з підстав, визначених Кабінетом Міністрів України, і строк дії такої заборони не минув.
Інформація про перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, що функціонують на базі закладу охорони здоров`я, оприлюднюється на веб-сайті такого закладу.
Інформація про лікарів, зареєстрованих в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи, оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Порядок, підстави та строки позбавлення лікарів права бути включеними до складу експертних команд визначаються Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Основними функціями експертних команд є: 1) направлення на додаткове обстеження функціональності структур та функцій організму (за потреби); 2) формування результату оцінювання повсякденного функціонування особи на підставі відомостей про стан здоров`я особи, зокрема тих, що містяться в електронній системі охорони здоров`я, та інших медичних документів, електронні копії яких завантажені лікарем, який направив на оцінювання повсякденного функціонування особи, до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; 3) визначення компенсаторів обмежень повсякденного функціонування особи; 4) планування та проведення повторного оцінювання повсякденного функціонування особи; 5) визначення необхідності проведення подальшої комплексної оцінки обмежень життєдіяльності особи з використанням Міжнародної класифікації функціонування, обмеження життєдіяльності та здоров`я та передача таких відомостей і результатів оцінювання повсякденного функціонування особи до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери; 6) встановлення групи (підгрупи) інвалідності, фіксування причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують; 7) встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням; 8) встановлення ступеня втрати професійної працездатності; 9) внесення до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи відомостей про результати проведеного оцінювання повсякденного функціонування особи; 10) інші функції щодо оцінювання повсякденного функціонування особи, що визначені положенням про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи затверджується Кабінетом Міністрів України.
Під час проведення експертною командою розгляду справи за участю особи (очно) з використанням методів і засобів телемедицини або за місцем перебування/лікування особи, що здійснюється за заявою особи, стосовно якої проводиться оцінювання, поданою в електронній (у разі технічної можливості) або паперовій формі, можуть бути присутні також: лікар, який направив особу на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, зокрема з використанням методів і засобів телемедицини; уповноважений представник особи (зокрема адвокат, законний представник, представник за довіреністю, залучений лікар, фахівець з реабілітації у сфері охорони здоров`я, соціальний працівник, фахівець із супроводу ветеранів війни та демобілізованих осіб).
До заяви додається копія документа, що підтверджує повноваження уповноваженого представника (у разі його залучення).
Під час проведення експертною командою розгляду справи за участю особи (очно) або за місцем її перебування/лікування особа, стосовно якої проводиться оцінювання, або її уповноважений представник мають право самостійно здійснювати відео-, аудіофіксацію з використанням технічних засобів. Запис може бути долучений до матеріалів, що подаються під час оскарження прийнятого рішення.
Особа та лікар, який направив її на оцінювання повсякденного функціонування особи, інформуються про етапи проходження оцінювання та його результати.
Результати оцінювання повсякденного функціонування особи, що містять обґрунтування прийнятого рішення, надаються особі особисто або надсилаються на її електронну пошту, або, за відсутності електронної пошти, - протягом п`яти календарних днів з моменту прийняття рішення засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи у формі витягу із рішення та, у разі встановлення інвалідності, рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю.
Рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (їх уповноваженими представниками), у порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених цією статтею, та/або в судовому порядку. Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.
Права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, покладаються на підприємство, установу або організацію, що належить до його сфери управління та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Особа (її уповноважений представник) подає в порядку адміністративного оскарження скаргу на рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії: у паперовій формі - до Центру оцінювання функціонального стану особи; через електронну систему щодо оцінювання повсякденного функціонування особи шляхом звернення до лікаря, який направив на таке оцінювання.
У разі подання скарги через електронну систему щодо оцінювання повсякденного функціонування особи лікар, який направив на таке оцінювання, накладає на скаргу свій кваліфікований електронний підпис або удосконалений електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Скарга може бути подана протягом 40 календарних днів з дня надсилання витягу з рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії, що оскаржується, особі (її уповноваженому представнику).
Розгляд скарг на рішення експертних команд та медико-соціальних експертних комісій здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.
Відповідачем у спорах щодо оскарження у судовому порядку рішень експертних команд є заклад охорони здоров`я, на базі якого створена експертна команда, рішення якої оскаржується.
Перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих експертними командами або медико-соціальними експертними комісіями, проводиться експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду - стосовно особи, зазначеної в постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду; за результатами моніторингу проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.
Моніторинг проведення оцінювання повсякденного функціонування особи здійснюється з використанням знеособлених даних про розгляд справ та прийняття експертними командами рішень, внесених до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Порядок оскарження та перевірки обґрунтованості рішень експертних команд або медико-соціальних експертних комісій визначається Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
За результатами адміністративного оскарження або перевірки обґрунтованості рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про підтвердження або скасування рішення, що оскаржується чи обґрунтованість якого перевіряється, або приймає нове рішення з таких самих питань, з яких було прийнято рішення, що оскаржується чи обґрунтованість якого перевіряється.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, забезпечує координацію процесу оприлюднення інформації, що міститься в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи в знеособленому форматі, щодо: результатів оскарження рішень, прийнятих за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи або проведення медико-соціальної експертизи; результатів перевірок обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання повсякденного функціонування особи або проведення медико-соціальної експертизи; рішень про позбавлення лікарів членства в експертних командах, із зазначенням підстав для їх прийняття; іншої інформації з електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи, оприлюднення якої не заборонено законодавством.
У разі встановлення інвалідності та/або ступеня втрати професійної працездатності експертна команда повідомляє територіальний орган Пенсійного фонду України (до появи технічної можливості передачі з електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи відомостей до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Члени експертних команд та адміністратори закладів охорони здоров`я за прийняття неправомірних рішень, вчинення дій/бездіяльності, у тому числі за незаконне розголошення інформації про особу, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відомості про результати оцінювання повсякденного функціонування особи вносяться до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи та передаються до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери шляхом електронної інформаційної взаємодії з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних". Знеособлена інформація про результати оцінювання повсякденного функціонування особи оприлюднюється у відкритих машиночитаних форматах на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.
Постанова Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - постанова КМУ № 1338 у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) затвердила, зокрема:
Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Абзацом другим пункту 3 постанови КМУ № 1338 установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року.
Абзацом шостим пункту 3 постанови КМУ № 1338 установлено, що перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Пунктом 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ № 1338 передбачено, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обгрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді; за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу); за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи.
Порядок здійснення моніторингу оцінювання повсякденного функціонування особи затверджується МОЗ.
До складу робочих груп з моніторингу за їх згодою можуть входити медичні працівники, представники територіальних органів (підрозділів) Пенсійного фонду України, Національної поліції, Державного бюро розслідувань, СБУ, Національного антикорупційного бюро, громадських об`єднань, які провадять діяльність у сфері запобігання та/або протидії корупції.
Робоча група з моніторингу: здійснює моніторинг рішень, прийнятих експертними командами та медико-соціальними експертними комісіями, які провадили діяльність у межах відповідного регіону; формує запити до Центру оцінювання функціонального стану особи щодо перевірки обґрунтованості рішень, що підлягають моніторингу, у разі виявлення ознак систематичного необґрунтованого прийняття рішень окремими експертними командами та/або медико-соціальними експертними комісіями.
Членам робочих груп з моніторингу забезпечується доступ до інформації про рішення, прийняті експертними командами та медико-соціальними експертними комісіями (без зазначення наявних у таких рішеннях персональних даних осіб, яким проведено оцінювання, та осіб, які входять до складу відповідних експертних команд та комісій).
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.
Оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
За статтею 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин), група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб.
Застрахована особа має право у встановленому законом порядку оскаржити рішення органів медико-соціальної експертизи та результати оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Абзацом першим частини другої статті 50 Закону № 1058-IV встановлено, що відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Абзацами 2 - 4 частини другої статті 50 Закону № 1058-IV передбачено, що розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Пункт 3 частини другої статті 16 Закону № 1058-IV визначає, що застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. 
Пунктом 1 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення» (далі - Порядок № 6-4 у редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) встановлено, що цей Порядок визначає механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення.
Абзацом третім пункту 2 Порядку № 6-4 визначено, що переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.
Пунктом 3 Порядку № 6-4 передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).
У постановах Верховного Суду, серед інших, від 17.03.2020 у справі № 240/7133/19, від 30.11.2020 у справі № 200/14695/19-а та від 12.10.2021 у справі № 280/4820/19 сформовано підхід, відповідно до якого суди не здійснюють власної оцінки підставності медичного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері. Водночас суди вправі перевіряти законність такого висновку або рішення в межах дотримання процедури його прийняття, повноважень органу, належності правових підстав та відповідності рішення вимогам закону.
У постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17 зазначено, що рішення суб`єкта владних повноважень як акт індивідуальної дії має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, який перебуває у нерівному становищі щодо суб`єкта владних повноважень.
У постанові Верховного Суду від 12.11.2024 у справі № 380/11916/22 викладено висновок, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього, а належний публічний і судовий контроль за адміністративним актом можливий лише за умови винесення обґрунтованого рішення.
Щодо утримання надміру виплачених сум пенсій суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах, зокрема, від 20.05.2019 у справі № 489/205/16-а, від 22.04.2021 у справі № 688/742/17 та від 19.05.2023 у справі № 260/4933/21.
У цих постановах Верховний Суд послідовно виходить із того, що на пенсіонера може бути покладений обов`язок повернення надміру виплаченої пенсії лише за умови встановлення і доведення зловживань з його боку або подання страхувальником недостовірних даних. Зловживання пенсіонера має полягати у свідомих, активних та навмисних діях, які призвели до надмірної виплати пенсії. Тягар доведення таких обставин покладається на орган Пенсійного фонду.
Так, предметом розгляду в цій справі є правомірність двох індивідуальних актів суб`єктів владних повноважень: рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи № ЦО 558 від 24.01.2025; рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 07.07.2025 № 4204/04-16 про утримання надміру виплачених сум пенсії.
Як зазначено вище, адміністративний суд перевіряє рішення суб`єкта владних повноважень ретроспективно, тобто з урахуванням тих обставин, які існували на момент його прийняття, та з огляду на ті мотиви і підстави, які були покладені суб`єктом владних повноважень в основу такого рішення.
Суд не може доповнювати оспорюване рішення новими мотивами, яких не було у рішенні або які не існували на момент його прийняття.
У справах щодо рішень МСЕК або експертних команд суд не встановлює самостійно, яка саме група інвалідності має бути встановлена особі, і не підміняє собою спеціалізований медичний орган. 
Однак суд перевіряє, чи діяла експертна команда на належній правовій підставі, у межах повноважень, у спосіб, визначений законом, чи було рішення обґрунтованим, мотивованим і прийнятим з дотриманням прав особи.
Тому у цій справі суд не оцінює правильність медичних висновків експертної команди щодо ступеня функціональних порушень позивача, а перевіряє законність процедури прийняття рішення № ЦО 558 та наявність належних правових підстав для його ухвалення.
Щодо правомірності рішення експертної команди № ЦО 558 від 24.01.2025 року, то суд зазначає про таке. 
Ключовим у цій частині спору є питання наявності законної підстави для проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо позивача.
Так, суд встановив, що у рішенні № ЦО 558 як підставу ініціювання перевірки зазначено: «Перевірка Нац. Поліцією в рамках кримінального провадження». 
Також наведені реквізити документів: 06.01.2025 № 02-01/41, на № 1061/01-16 від 26.12.2024.
Водночас, ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України» у відзиві обґрунтовує правомірність перевірки посиланням на лист ДБР та постанову слідчого ДБР у кримінальному провадженні № 62024000000000923.
Суд не заперечує того, що кримінальне провадження № 62024000000000923 було зареєстроване 21.10.2024. 
Водночас, суд виходить із того, що сам факт наявності кримінального провадження не є самостійною підставою для проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо конкретної особи.
Суд вказує на те, що для проведення такої перевірки необхідною є наявність визначеного законом документа, який стосується відповідної особи та існував на момент прийняття оскаржуваного рішення: постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді, рішення або ухвали суду, або іншої підстави, прямо передбаченої пунктом 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин.
При цьому, надана відповідачем 1 до матеріалів справи постанова слідчого ДБР датована 31.01.2025, тоді як оскаржуване рішення № ЦО 558 прийнято 24.01.2025.
Отже, постанова слідчого ДБР від 31.01.2025 не могла бути фактичною та юридичною підставою для прийняття рішення № ЦО 558 від 24.01.2025, оскільки на момент прийняття цього рішення вона ще не існувала.
Одночасно суд відхиляє довід відповідача 1 про те, що постанова слідчого ДБР від 31.01.2025 підтверджує правомірність рішення № ЦО 558, оскільки законність індивідуального акта оцінюється станом на час його прийняття. 
Подальше прийняття або подання документів не може легалізувати рішення суб`єкта владних повноважень, якщо на момент його прийняття належної правової підстави не було або вона не доведена.
Відповідач 1 не подав до суду постанову слідчого, прокурора, ухвалу слідчого судді, рішення або ухвалу суду, прийняті до 24.01.2025, якими було б визначено необхідність перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо ОСОБА_1 .
Відповідач 1 також не подав до суду документи, реквізити яких зазначені у рішенні № ЦО 558 як підстава ініціювання перевірки: документ від 06.01.2025 № 02-01/41 та документ № 1061/01-16 від 26.12.2024.
За відсутності цих документів суд позбавлений можливості перевірити: ким вони складені; чи стосуються вони саме позивача; чи є вони постановою слідчого, прокурора, ухвалою слідчого судді, запитом робочої групи або результатом моніторингу; чи відповідали вони вимогам статті 69-1 Основ законодавства України про охорону здоров`я та пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Суд ще раз звертає увагу, що саме відповідач, відповідно до частини другої статті 77 КАС України, зобов`язаний довести правомірність свого рішення, а також подати суду всі документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Суд також враховує, що пункт 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, передбачав вичерпні підстави для проведення перевірки обґрунтованості рішень МСЕК: постанову слідчого, прокурора, ухвалу слідчого судді щодо конкретної особи; запит робочої групи з моніторингу; результати моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи.
У той же час, формулювання «Перевірка Нац. Поліцією в рамках кримінального провадження», наведене в рішенні № ЦО 558, саме по собі не дає можливості встановити, яка саме із передбачених законом підстав була застосована. 
Таке формулювання не містить посилання на конкретну постанову слідчого чи прокурора, ухвалу слідчого судді, запит робочої групи або результат моніторингу.
Більше того, у відзиві відповідач 1 посилається не на Національну поліцію, а на Державне бюро розслідувань. 
Така розбіжність між мотивами, зазначеними в самому оскаржуваному рішенні, та доводами, наведеними у відзиві, на думку суду, додатково свідчить про недостатню визначеність і вмотивованість оскаржуваного рішення.
Суд також враховує положення абзацу третього частини другої статті 77 КАС України, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли доведе, що вжив усіх можливих заходів для їх отримання до прийняття рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України» не довела, що постанова слідчого ДБР від 31.01.2025 була покладена в основу рішення № ЦО 558 від 24.01.2025, оскільки така постанова була прийнята після ухвалення оспорюваного рішення.
Отже, відповідач 1 не довів наявності належної правової підстави для проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо позивача станом на дату прийняття рішення № ЦО 558.
Оцінюючи доводи позивача щодо відсутності повідомлення і проведення оцінювання без його участі, то суд зазначає таке.
Пункт 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, передбачає проведення перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями. 
Водночас, зі змісту рішення № ЦО 558 вбачається, що рішення про необхідність проведення повторного оцінювання позивача експертна команда не приймала.
Тому сам лише факт неповідомлення позивача про проведення повторного оцінювання не може бути самостійною підставою для скасування рішення, оскільки повторне оцінювання призначене не було.
У той же час, у цій справі істотним є не лише питання повідомлення, а передусім питання наявності законної підстави для самої перевірки. 
Саме цю підставу відповідач 1 не довів.
Крім того, рішення № ЦО 558 має значні несприятливі наслідки для позивача: воно змінює його правовий статус особи з інвалідністю та стало підставою для визначення переплати пенсії у розмірі 185 798,95 грн.
Тому, суд виходить з того, що таке рішення як індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень повинно містити достатні фактичні та юридичні мотиви, які дозволяють особі зрозуміти, чому саме щодо неї проведено перевірку, на якій правовій підставі, які документи були досліджені та з яких причин попереднє рішення визнане необґрунтованим.
При цьому, оскаржуване рішення № ЦО 558 не містить достатнього розкриття конкретної правової підстави для перевірки, а подані відповідачем 1 докази не підтверджують існування такої підстави станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Суд також враховує, що позивачеві інвалідність була встановлена безстроково. 
Така обставина сама по собі не виключає можливості перевірки обґрунтованості рішення МСЕК у випадках, передбачених законом. 
Проте безстроковий характер встановленої інвалідності посилює вимоги до правової визначеності, належної процедури та обґрунтування рішення, яке фактично змінює правовий статус особи через значний проміжок часу.
Доводи відповідача 1 про те, що суд не вправі оцінювати медичні висновки експертної команди, є обґрунтованими в загальному аспекті, однак не спростовують висновку суду про недоведеність правомірності процедури прийняття рішення № ЦО 558.
Суд не скасовує рішення № ЦО 558 через незгоду з медичною оцінкою експертної команди. 
Підставою для скасування є те, що відповідач 1 не довів належної правової підстави для проведення перевірки та не довів відповідність оскаржуваного рішення критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
За таких обставин, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи № ЦО 558 від 24.01.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
Із приводу рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 07.07.2025 № 4204/04-16, то суд вказує на таке. 
Так, суд встановив, що рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 07.07.2025 № 4204/04-16 про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії прийнято у зв`язку з наслідками рішення № ЦО 558 від 24.01.2025.
Оскільки рішення № ЦО 558 суд визнає протиправним та скасовує, правова підстава, використана відповідачем 2 для визначення переплати позивачеві, відсутня.
Водночас, суд зазначає, що рішення Пенсійного фонду є протиправним також з огляду на самостійні підстави.
Так, абзац перший частини першої статті 50 Закону № 1058-IV прямо передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру, можуть бути повернуті добровільно або стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку лише у разі, якщо вони виплачені надміру внаслідок: зловживань з боку пенсіонера; або подання страхувальником недостовірних даних.
Аналогічне правило закріплене у пункті 3 Порядку № 6-4.
Тобто законодавство встановлює не будь-яку переплату як підставу для утримання з пенсіонера, а лише таку переплату, яка виникла через зловживання пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.
При цьому, ГУ ПФУ в Хмельницькій області не навело в оскаржуваному рішенні № 4204/04-16 та не довело суду, які саме дії позивача є зловживанням.
Відповідач 2 не довів, що позивач подав недостовірні документи для призначення або виплати пенсії.
Відповідач 2 не довів, що позивач приховав від Пенсійного фонду обставини, які він повинен був повідомити і які спричинили виплату пенсії у більшому розмірі.
Відповідач 2 не довів, що страхувальник подав недостовірні дані.
Відповідач 2 не довів причинного зв`язку між будь-якою винною поведінкою позивача або страхувальника та виникненням переплати.
Натомість матеріалами справи підтверджено, що пенсія по інвалідності ІІ групи виплачувалася позивачу на підставі офіційних документів компетентного органу, зокрема, довідки до акта огляду МСЕК та відповідних медико-експертних документів.
Сам факт подальшого прийняття експертною командою рішення № ЦО 558, яким зроблено висновок про необґрунтованість ІІ групи інвалідності та наявність підстав для ІІІ групи з 10.12.2018, не є тотожним встановленню зловживання з боку пенсіонера.
Так само сам факт зміни групи інвалідності не доводить, що пенсіонер подавав недостовірні документи або свідомо приховував істотні обставини.
Суд також враховує, що у своєму відзиві ГУ ПФУ в Хмельницькій області фактично визнає зміст статті 50 Закону № 1058-IV та Порядку № 6-4: відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише у зв`язку із зловживаннями з боку пенсіонера або поданням страхувальником недостовірних даних.
Проте в оскаржуваному рішенні № 4204/04-16 таких обставин не зазначено і доказами у справі їх не підтверджено.
У цій справі відповідач не довів, що позивач знав або повинен був знати про обставини, які впливали на розмір його пенсії, не повідомив про них орган Пенсійного фонду, і саме це спричинило виникнення переплати.
До прийняття рішення № ЦО 558 позивач отримував пенсію на підставі чинних документів про встановлення інвалідності. 
Доказів того, що до прийняття рішення № ЦО 558 позивач знав або повинен був знати про відсутність права на пенсію у розмірі, що відповідав ІІ групі інвалідності, суду не подано.
Крім того, рішення № ЦО 558 суд визнав протиправним та скасував, що додатково виключає можливість використання цього рішення як правової підстави для стягнення з позивача переплати.
Отже, рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 07.07.2025 № 4204/04-16 не відповідає абзацу першому частини першої статті 50 Закону № 1058-IV, пункту 3 Порядку № 6-4, частині другій статті 19 Конституції України та критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
Тому це рішення є протиправним і підлягає скасуванню.
Щодо належного способу захисту, то суд виходить із таких підстав. 
Позивач просить визнати протиправними та скасувати два індивідуальні акти: рішення експертної команди № ЦО 558 від 24.01.2025; рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 07.07.2025 № 4204/04-16.
Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 5 КАС України визнання протиправним та скасування індивідуального акта є належним способом судового захисту.
При цьому, суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захисту просить застосувати позивач.
Обраний спосіб захисту є ефективним, оскільки усуває з правового поля індивідуальні акти, які порушують права позивача, та відновлює його становище у відповідній частині без необхідності підміни судом компетенції спеціалізованого медичного органу або Пенсійного фонду.
Суд не зобов`язує експертну команду встановити позивачу певну групу інвалідності, оскільки це виходило б за межі компетенції адміністративного суду та суперечило б сталій практиці Верховного Суду щодо неможливості підміни судом спеціалізованої медичної установи.
Суд також не зобов`язує Пенсійний фонд здійснити певний перерахунок пенсії, оскільки таких позовних вимог не заявлено. 
Водночас, скасування рішення № 4204/04-16 усуває правову підставу для утримання з позивача переплати у розмірі 185 798,95 грн за оскаржуваним рішенням.
З огляду на викладене вище, за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України» не довела правомірності рішення експертної команди № ЦО 558 від 24.01.2025.
Зокрема, відповідач 1 не довів наявності належної правової підстави для проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо позивача станом на дату прийняття оспорюваного рішення.
ГУ ПФУ в Хмельницькій області не довело наявності передбачених абзацом першим частини першої статті 50 Закону № 1058-IV та пунктом 3 Порядку № 6-4 підстав для утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії, а саме: зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.
Отже, позовні вимоги в цій справі підлягають задоволенню повністю. 
Інші аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище. 
Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Оскільки позов задоволено повністю, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволені до обох відповідачів, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у рівних частках: з ДУ «УкрдержНДІМСПІ МОЗ України» - 605,60 грн; з ГУ ПФУ в Хмельницькій області - 605,60 грн.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 24.01.2025 № ЦО 558, прийняте Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» щодо ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.07.2025 № 4204/04-16 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії - переплати у розмірі 185 798,95 грн, що утворилася за період з 01.01.2019 по 30.06.2025.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (пров. Феодосія Макаревського, 1А,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49005 , код ЄДРПОУ - 03191673)  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений