УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/2350/26 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. 
Номер провадження №33/4805/1107/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі секретаря Хрус С.А., адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Семеньки Василя Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Семеньки В.М. на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановила:
Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 09.04.2026 о 15 год 25 хв по вул. Василя Стуса в м. Звягель керував транспортним засобом Вайпер 125, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками стану наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Семенько В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови. Зазначає, що наявні в матеріалах справи відеозаписи з нагрудної камери поліцейського є недопустимими доказами. Посилається на переривання відеозапису та фіксування лише окремих процесуальних дій чи окремих моментів. Зазначає, що відеозйомка подій від 09.04.2026 за участі ОСОБА_1 з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до моменту складання та вручення протоколу про адміністративне правопорушення не велася. У матеріалах справи відсутній, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і перебування останнього за кермом мопеда. Вважає, що з долучених відеозаписів неможливо встановити правову підставу у розумінні ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», яка б надавала поліцейському законне право на спілкування (навіть не зупинку) з ОСОБА_1 , який стояв біля мопеду та розмовляв з іншими особами. Крім того, на відеозаписі №2 (15:43) ОСОБА_1 виражає ствердну згоду проїхати з працівниками поліції до найближчого ЗОЗ для проходження відповідного огляду. Після цього, відео переривається, на наступному відеозаписі працівники поліції повторно пропонують проїхати ОСОБА_1 до медзакладу, на що останній вже відмовляється. В судовому засіданні в суді ОСОБА_1 пояснив такі дії тим, що працівники поліції повідомили, що можуть забрати мопед на штраф майданчик. На думку захисника, такі дії посадових осіб патрульної поліції є формою психологічного тиску на особу і провокацією відмови ОСОБА_1 у проходженні відповідного огляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис, заслухавши в судовому засіданні захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується наявними доказами.
Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 755071 від 09.04.2026 в якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився; направленням на огляд водія від 09.04.2026, згідно якого ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився та відеозаписом з місця події, згідно якого працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти у встановленому порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився.
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.
Так, ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ов`язковою ознакою об`єктивної сторони зазначеного правопорушення є встановлення факту керування транспортним засобом. Відсутність такого факту виключає відповідальність особи за вказаною статтею.
Як вбачається з дослідженого апеляційним судом відеозапису обставин події, поліцейські під`їхали до хлопців, які стояли біля ресторану «Плаза» (15:18:51), поруч з якими знаходився мотоцикол. З відеозапису (1) вбачається, що в автомобілі поліцейських знаходиться ОСОБА_1 який розмовляє з кимось по телефону. Працівники поліції запитують, хто там свариться на тебе, на що останній відповідає бригадир. Працівники поліції запитують що за експертизу, їдемо, ОСОБА_1 каже їдемо, не пив нічого, кодіки курив. Працівник поліції каже, що заборонені, на що ОСОБА_1 відповідає чому тоді їх в магазині продають. В подальшому ОСОБА_1 зазначає, що хотілося щоб не забирали, я б до хати докотив. Працівник поліції попереджає, що ведеться згідно ст.40 відеозйомка та оголосили про складену постанову (15:38), де зазначено, що керував мотоциклом без водійського посвідчення та відсутній страховий поліс ОСОБА_1 пояснив, що зараз вчу, здаю на права (15:39), страховки немає. Роз`яснили права за ст.63 Коституції України та ст.268 КУпАП (15:39). Повідомили, що буде мінімальний штраф 3400 грн, та ОСОБА_1 розписався у вказаній постанові.
Об`єктивно, у поліцейських були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння. 
Водночас матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 в такому стані здійснював керування транспортним засобом. Наявність в справі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР (зокрема, за непред`явлення посвідчення водія, відсутність страхового полісу), не усуває існуючих суперечностей і не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, з відеозапису (2) вбачається, що на запитання поліцейського, що є ознаки, чого такі зрачки розширені. ОСОБА_1 відповідає, що страшно, перший раз в поліцейській машині. Поліцейський пропонує проїхати в медичний заклад Звягельську багатопрофільну лікарню, на що ОСОБА_1 каже їдемо. Відеозапис переривається.
Відеозапис (3) 15:43 поліцейський ще раз пропоную проїхати в лікарню. ОСОБА_1 (15:44) зазначає, що відмовляюся, іду на роботу, відпросився. Працівник поліції запитує, знаєте, що будете притягнуті до адміністративної відповідальності, на що ОСОБА_1 зазначає, що знаю. (15:44:33) поліцейський зазначає, що буде складено адміністративний протокол, повідомляє, що подальший рух заборонено, шукайте водія. ОСОБА_2 відповідає, що живе на сусідній вулиці. Знову роз`яснюють права (15:44:59)
При цьому ОСОБА_1 запитує, чого тягнете, я заплутався. При цьому працівник поліції вже хотів виключити камеру але забуває. В подальшому поліцейський зазначає, ти мотоцикла забираєш, чи будеш копію отримувати, ти спішиш, на штраф майданчик не хочеш. ОСОБА_1 зазначає, я відпросився з роботи, хотів продати мотоцикол. Працівники поліції зазначають, що він в розшуку, на що ОСОБА_1 відповідає, що не знав, що в розшуку.
Таким чином, відеозаписом обставин події у повній мірі підтверджуються доводи адвоката про відсутність належних доказів керування мопедом за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Т.С.Рябенька