ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/36466/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 ( суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі №160/36466/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 23.12.2025 року через систему “Електронний суд” позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.07.2025 року №912160175500 щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності вперше на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 за заявою від 17.07.2025 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період знаходження на інвалідності, яка отримана внаслідок нещасного випадку на виробництві з 09.07.2007 року по 17.07. 2025 року до пільгового стажу роботи по Списку №1 (підземні) за професією “гірник очисного забою з повним робочим днем під землею” для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку №1 (підземні Постанова № 202) періоди роботи з 05.02.2001 року по 14.03.2001 року, з 17.09.2001 року по 12.12.2001 року, з 16.06.2001 року по 29.06.2001 року, з 02.07.2001 року по 15.07.2001 року, з 24.02.2002 року по 19.08.2002 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114, в розмірі визначеному ст.28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з дня звернення з заявою від 17.07.2025 року. 
Позовні вимоги обґрунтовані спірністю та протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.07.2025 року №912160175500 щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності вперше на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 за заявою від 17.07.2025 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.07.2025 року №912160175500 щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності вперше на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 за заявою від 17.07.2025 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період знаходження на інвалідності, яка отримана внаслідок нещасного випадку на виробництві з 09.07.2007 року по 17.07.2025 року до пільгового стажу роботи по Списку №1 (підземні) за професією “гірник очисного забою з повним робочим днем під землею” для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку №1 (підземні Постанова № 202) періоди роботи з 05.02.2001 року по 14.03.2001 року, з 17.09.2001 року по 12.12.2001 року, з 16.06.2001 року по 29.06.2001 року, з 02.07.2001 року по 15.07.2001 року, з 24.02.2002 року по 19.08.2002 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розгляну заяву ОСОБА_1 щодо переведення на пенсію за віком на пільгових умовах від 17.07.2025 року. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що дії управління відповідають нормам чинного законодавства, відсутні підстави для зарахування періодів роботи з 05.02.2001 по 14.03.2001, з 17.09.2001 по 12.12.2001, з 16.06.2001 по 29.06.2001, з 02.07.2001 по 15.07.2001 , з 24.02.2002 по 19.08.2002 до пільгового стажу роботи, оскільки відповідно до пільгової довідки від 11.03.2022 №1-4/445, виданої ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”, у періоди роботи: з 05.02.2001 по 14.03.2001, 17.09.2001 по 12.12.2001 - навчання з відривом від роботи; з 16.06.2001 по 29.06.2001, з 02.07.2001 по 15.07.2001- робота на легкій праці на поверхні; з 24.02.2002 по 19.08.2002 - відпустка без збереження заробітної плати. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності від нещасного випадку, що стався на виробництві з 18.09.2007 року та по теперішній час.
Позивач має стаж пільгової роботи по Списку №1 (підземні) понад 25 років. Первинно внаслідок травмування позивача визнано особою з інвалідністю та встановлено 3-ю групу інвалідності з 09.07.2007р.
Відповідно до розрахунку стажу, що є в особистому кабінеті позивача на порталі Пенсійного фонду України, вбачається щодо стажу пільгової роботи по списку № 1 (підземні Постанова №202) за професією “гірничий очисного забою з повним робочим днем під землею” не зараховано період перебування на інвалідності.
Так, 17.07.2025 року позивач звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо перерахунку пенсії перехід на інший вид пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.07.2025 року №912160175500 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи.
З тексту спірного рішення від 25.07.2025 року №912160175500 убачається наступне. Відділом перерахунків пенсій №5 (віддалене робоче місце м. П`ятихатки) управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто заяву від 17.07.2025 №5698, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо переведення на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України (постанова КМУ №202 від 31.03.1994), мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років. На підставі поданих документів до вищезазначеної заяви та електронної пенсійної справи, виконано розрахунок пільгового стажу, який становить 19 років 9 місяців 11 днів. Отже, прийнято рішення частково відмовити в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 17.07.2025, а саме в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж. Відповідно абзацу першому частини першої статті 105 Закону 1058-ІV застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, судом першої інстанції зазначено наступне.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІ (далі Закон №1788-ХІ) "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), які є чинними на час виникнення спірних відносин.
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” від 03.10.2017 № 2148-VIII, який діє з 11.10.2017, внесено зміни до Закону № 1058 зокрема доповнено розділом XIV-I “Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян” та ст.114 “Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників”.
Відповідно до п.2 “Прикінцевих положень” Закону № 1058 в редакції Закону № 2148, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до ч.3 ст.24 Закону №1058 за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Згідно з ч.3 ст.114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третього пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим ст. 26 цього Закону, зменшується на один рік.
Статтею 62 Закону №1788-ХІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Постановою Кабінету Міністрів України N 1028 від 09.12.2015 п.20 Порядку №637 доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 по справі №311/2865/13-а.
В апеляційній скарзі пенсійним фондом зазначено, що відсутні підстави для зарахування періодів роботи з 05.02.2001 по 14.03.2001, з 17.09.2001 по 12.12.2001, з 16.06.2001 по 29.06.2001, з 02.07.2001 по 15.07.2001 , з 24.02.2002 по 19.08.2002 до пільгового стажу роботи, оскільки відповідно до пільгової довідки від 11.03.2022 №1-4/445, виданої ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”, у періоди роботи: з 05.02.2001 по 14.03.2001, 17.09.2001 по 12.12.2001 - навчання з відривом від роботи; з 16.06.2001 по 29.06.2001, з 02.07.2001 по 15.07.2001- робота на легкій праці на поверхні; з 24.02.2002 по 19.08.2002 - відпустка без збереження заробітної плати. 
Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивача НОМЕР_1 та довідок, які уточнюють пільговий характер роботи № 162 від 11.03.2022р. та № 1-4/445 від 11.03.2022р., позивач працював на різних посадах “Шахта Самарська”, шахта “Павлоградська” ПАТ “ДТЕК “Павлоградвугілля”, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення з 22.03.1999 року по 17.08.2007 року. 
Внаслідок отримання трудового каліцтва, під час виконання роботи на посаді “гірника очисного забою” (посада атестована по списку № 1 розділ 1, підрозділ 1, позиція 1.1.а.) 
Доказ роботи позивача на посаді з повним робочим днем в шахті є трудова книжка та довідка № 162 від 11.03.2022р. та № 1-4/445 від 11.03.2022р. 
Доказом отримання позивача трудового каліцтва є акт по формі Н1 № 16 від 30.04.2007р. Нещасний випадок стався 30.04.2007р. 
З 09.07.2007 року позивача визнано інвалідом 3-ї групи. 
17.08.2007 року позивач був звільнений з роботи за станом здоров`я, яке перешкоджає продовженню даної роботи згідно п.2 ст.40 КЗпП України (запис № 11 трудової книжки). 
Відповідно до довідки серії ДНА-02 № 017998 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги позивача було визнано інвалідом 3 групи та призначено пенсію по інвалідності від нещасного випадку на виробництві. 
З 09.07.2007 року по 17.07.2025 року (день звернення за пенсією за віком) позивач знаходився на інвалідності та отримував пенсію по інвалідності в розмірі 50% від пенсії за віком. 
Відповідно до даних трудової книжки НОМЕР_2 , позивач продовжував працювати в період перебування на інвалідності з 19.10.2020р. по 06.06.2025р., набув страхового стажу понад 24 місяці. На інвалідності позивач перебував більш ніж18 років.
З 05 лютого 2001р. по 14.03.2001р., та з 17.09.2001р. по 12.12.2001р. позивач був направлений та проходив курси в УКК за професією “ гірник очисного забою”, та виробничу практику. В період навчання отримував оплату 100% тарифної ставки за попереднім місцем роботи. 
Довідка про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1-4/445 від 11.03.2022р. підтверджує інформацію періоду проходження навчання та курсах та період проходження виробничої практики при повній оплаті праці. Записи про проходження навчання до трудової книжки не внесені. 
Позивач проходив навчання та працював фахом, а присвоєна кваліфікація є роботою за набутою професією в розумінні ст.38 Закону України “Про професійно-технічну освіту”, тому відповідач неправомірно не зарахував до пільгового стажу роботи за професію “прохідник” підземний вищезазначені періоди навчання в УКК з 11.01.2010р. по 26.03.2010р. 
Отже, відповідач під час розгляду наданих позивачем документів, поверхнево їх розглядав та не надав їм належної оцінки. Період роботи з 24.02.2002р. по 19.08.2002р. відповідач не зарахував до пільгового стажу роботи по списку № 1 (підземні). 
Відповідно до запису №3 в трудовій книжці НОМЕР_1 з 15.05.1999р. по 03.03.2002р. позивач працював на посаді “гірника підземного та виконував роботи повний робочий день під землею”. В цей час умови праці не змінювались. 
Відповідно до запису №4 трудової книжки позивач переведений з 04.03.2002р. на посаду “електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті” та працював по 19.08.2002р. 
Доказом роботи позивача є трудова книжка, довідка що підтверджує пільговий характер роботи №1-4/445 від 11.03.2022р., відомості з реєстру застрахованих осіб, розділ “спеціальний стаж” код звітності ЗП3013А1.
Відповідно до запису № 3-4 з 15.05.1999 року по 04.03.2002р. позивач працював на посаді гірничий підземний з повним робочим днем в шахті. Відповідно до інформації з реєстру застрахованих осіб, розділ “спеціальний стаж” код звітності ЗП3013А1. 
Позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в яких містяться записи про його відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам діючого законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах.
Варто звернути увагу, що наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.
Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №127/9055/17.
Також, колегія суддів звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність необхідного страхового стажу, а не дотримання формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.
Таким чином, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічні висновки знаходяться у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17, від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а, від 23 жовтня 2019 року у справі №263/3783/17, від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 20 січня 2021 року у справі №588/647/17, від 18 листопада 2022 року у справі №560/3734/22 та інших.
Окрім цього, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а та від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а.
Аналогічно і Закон України «Про адміністративну процедуру» передбачає, що адміністративний орган зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення особи витребовувати документи та відомості, отримувати погодження та висновки, необхідні для вирішення справи.
Адміністративний орган не може зобов`язувати особу самостійно отримувати документи та інші докази, необхідні для здійснення адміністративного провадження, якщо такий обов`язок не визначено законом.
Згідно ст. 16 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган не може вимагати від особи надання документів та відомостей, що перебувають у володінні адміністративного органу або іншого органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, що належить до сфери управління такого органу.
В той же час, відповідачем не подано жодного доказу про вжиття певних заходів з метою отримання інформації щодо достовірності інформації зазначеної у трудовій книжці позивачки, натомість відмовлено у зарахуванні до страхового/пільгового стажу періодів роботи.
Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативно-правові акти, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що підлягають зарахуванню, періоди навчання та роботи з 05 лютого 2001р. по 14.03.2001р., з 17.09.2001р. по 12.12.2001р.,з 16.06.2001р. по 29.06.2001р., з 02.07.2001р. по 15.07.2001р., з 24.02.2002р. по 19.08.2002р. до пільгового стажу роботи по Списку №1 (підземні Постанова №202). 
Колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що суд втрутився в дискреційні повноваження пенсійного фонду, оскільки за наведених обставин у відповідача існує єдиний законний варіант поведінки. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 в адміністративній справі №160/36466/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 червня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 24 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко