Справа № 680/395/26
№2-а/680/17/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2026 року      селище Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі :
головуючого судді - Яцини О.І.,
з участю секретаря судового засідання - Стандрійчук М.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою поліцейської 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області капрала поліції Романовою Д.В. серії ЕНА №7220576 від 19 травня 2026 року його притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено 510 гривень штрафу, за те, що він 19 травня 2026 року о 10:43:38 в селищі Нова Ушиця по вул. Єдності (Пушкінській) біля магазину «Буд центр» здійснював рух на сільськогосподарській техніці Т-150К, д.н. НОМЕР_1 , з навісним обладнанням «Борона дискова», ширина якої перевищує 2,6 м, а саме становить 2,63 м, без супроводу автомобіля прикриття, чим порушив вимоги п. 22 Правил дорожнього руху України.
Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Під час зупинки транспортного засобу інспектором поліції було проведено заміри ширини навісного обладнання («Борона дискова»). Результати цих замірів були зафіксовані на фотопристрій.
На вказаних фотознімках, що відображають хід та результати вимірювання, чітко та недвозначно видно, що фактична ширина об`єкта становить рівно 2,60 метра. Інспектор поліції зробила заміри, які об`єктивно підтверджують відсутність будь-якого порушення з його боку, оскільки гранична ширина у 2,6 м повністю дозволена п.22.5 ПДР України.
Однак, під час безпосереднього складання та роздрукування оскаржуваної постанови, інспектор поліції внесла до неї завідомо неправдиву (хибну) інформацію, зазначивши ширину «2,63 м». Вказані дії посадової особи повністю суперечать фактичним обставинам справи та зібраним нею ж доказам.
Замір габаритів здійснювався інспектором за допомогою звичайної несертифікованої рулетки.
Оскільки наявні докази фіксації беззаперечно підтверджують габаритний розмір техніки в межах норми (2,6 м), у його діях повністю відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Постанова, ґрунтується на хибних даних, тому не може вважатися законною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 01 червня 2026 року заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків. 
Ухвалою суду від 23 червня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі - надіслати (надати) учасникам справи копії відзиву на позов з доданими до нього документами, з одночасним направленням (наданням) такого відзиву з доданими до нього документами, які підтверджують надіслання (надання) відзиву, до суду.
Сторонам направлена ухвала про відкриття провадження, відповідачу копія позовної заяви із додатком документів.
Ухвалу від 23 червня 2026 року відповідач отримав в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 24 червня 2026 року о 00.39.04 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
01 липня 2026 року представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву. 
Вирішуючи питання про долучення до матеріалів справи вказаного відзиву суд звертає увагу на таке. 
Провадження у справі відкрито 23 червня 2026 року, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 24 червня 2026 року о 00.39.04 год, отже строк на подачу відзиву на позовну заяву минув 30 червня 2026 року.
Особливості процесуальних строків врегульовано главою 6 розділу І Кодексу адміністративного судочинства України.
Процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (частина 1 статті 118 КАС України).
Відповідно до частин 1, 3, 5 та 6 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Представником відповідача не зазначено жодних причин пропуску процесуального строку для подання відзиву на позов та не ставиться питання про поновлення пропущеного строку для його подання.
Згідно з ч. 2 ст.159 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Тобто, відзив на позовну заяву (відзив) належить до письмових заяв та, відповідно, на нього поширюються загальні вимоги, визначені ст. 167 КАС України.
Частиною 2 ст. 167 КАС України визначено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Враховуючи, що відзив поданий з пропуском встановленого строку, суд повертає такий відзив відповідачу без розгляду.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази по справі, дійшов до такого висновку. 
Так, 19 травня 2026 року поліцейська 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області капрал поліції Романова Д.В. винесла постанову серії ЕНА №7220576 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП, та застосувала до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.
Із даної постанови видно, що 19 травня 2026 року о 10:43:38 в селищі Нова Ушиця по вул. Єдності (Пушкінській) біля магазину «Буд центр» Ступніцький М.В. здійснював рух на сільськогосподарській техніці Т-150К, д.н. НОМЕР_1 , з навісним обладнанням «Борона дискова», ширина якої перевищує 2,6 м, а саме становить 2,63 м, без супроводу автомобіля прикриття, чим порушив вимоги п. 22 Правил дорожнього руху України (а.с.6, 19).
Згідно із наданими до позовної заяви фотознімками ширина «Борони дискової» становить 2,60 м (а.с.4, 12).
Частиною 1 статті 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про дорожній рух», Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР), Постанови Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно із п. 22.7. ПДР України сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна обладнуватися знаком «Розпізнавальний знак транспортного засобу». Сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна рухатися в супроводі автомобіля прикриття, який рухається позаду та займає крайнє ліве положення відносно габаритів сільськогосподарської техніки і який обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. Під час руху такій техніці заборонено хоча б частково займати смугу зустрічного руху. На супровідному автомобілі також встановлюється дорожній знак «Об`їзд перешкоди з лівого боку», який повинен відповідати вимогам стандартів. Обов`язковим також є встановлення габаритних вогнів по ширині габаритів сільськогосподарської техніки зліва та справа. Забороняється рух сільськогосподарської техніки, ширина якої перевищує 2,6 м, колоною та в умовах недостатньої видимості.
Відповідно до п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м). 
Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому, судом враховується, що згідно із ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.
За приписами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Так, позивач звертаючись до суду із означеним позовом стверджував, що під час зупинки транспортного засобу поліцейська за допомогою рулетки здійснила заміри приєднаної до трактора борони та встановила, що габарити борони за шириною становлять 2,63 м.
Вказаний розмір також був зазначений поліцейською у оскаржуваній постанові та відповідно покладений в основу обвинувачення позивача за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.
При цьому, згідно із наданими до позовної заяви фотознімками ширина «Борони дискової» становить 2,60 м (а.с. 4, 12).
Також з цього приводу будь-які докази не представлені стороною відповідача.
З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що під час зупинки 19 травня 2026 року транспортного засобу у виді трактора колісного з приєднаним обладнанням під керуванням позивача у поліцейської були відсутні правові підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст. 132 -1 КУпАП.
Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ст. 73, 76, 77, 90 КАС України, об`єктивні докази, які б достеменно та «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене позивачем правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і стороною відповідачів у справі суду не надані.
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 288 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена у вищестоящий орган або в районний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних доказів на підтвердження того, що позивач порушив вимоги ПДР України, суд вважає, що оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Оскільки позовні вимоги позивача про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.2, 5, 72-77, 90, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд, 
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення– задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7220576 від 19 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ: 40108646) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646.

Суддя   О.  І.  Яцина