УХВАЛА
Іменем України
27 квітня 2026 року 
м. Київ
справа № 756/10169/25
провадження № 61-1852ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є В., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2025 року  ОСОБА_1 звернувся із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заява мотивована тим, що 25 червня 2021 року він уклав трудовий договір з фінською будівельною компанією «BETTERS YO». До листопада 2021 року виконував свої трудові обов`язки відповідно до укладеного договору, 
а з 25 листопада 2021 року повернувся до України з метою проходження лікування.
Після закінчення курсу лікування заявник повинен був повернутися до Фінляндії та продовжувати виконувати свої трудові обов`язки з 28 лютого 
2022 року за умовами укладеного трудового договору, у зв`язку з чим був заброньований квиток на літак на 26 лютого 2022 року за маршрутом Київ, Україна - Гельсінкі, Фінляндія.
Однак, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України на всій території України було введено воєнний стан та введено заборону на виїзд за межі України чоловіків у віці від 18 до 60 років.
Вказана обставина стала перешкодою для повернення заявника до Фінляндії на роботу, що стало причиною виникнення збитків у роботодавця через неможливість виконання укладених будівельних контрактів. Через зниження попиту на будівельні роботи у фінській будівельній компанії «BETTERS YO» було проведено реорганізацію, що призвело до безробіття більшості працівників компанії з призначенням їм відповідних виплат із безробіття.
Враховуючи зазначене, просив суд встановити факт наявності 
у ОСОБА_1 , починаючи з 24 лютого 2022 року перешкод у прибутті до Фінляндії для виконання своїх обов`язків за трудовим договором 
від 25 червня 2021 року, укладеним з фінською будівельною компанією «BETTERS YO», у зв`язку з обмеженням виїзду чоловіків віком від 18 до 
60 років за межі України із введенням на всій території України воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року, відмовлено у відкритті провадження.
13 лютого 2026 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
У березні 2026 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву на усунення недоліків касаційно скарги.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Стаття 6 Конституції встановлює, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. 
У стаття 8 Конституції закріплено визнання і дію в Україні принципу верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Правовий статус Кабінету Міністрів України, як найвищого органу у системі органів виконавчої влади, визначений статтею 113 Конституцій України.
Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Перелік фактів, що мають юридичне значення і які підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У постанові Велика Палата Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17 зазначено, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Звертаючись до суду із заявою,  ОСОБА_1 просив встановити факт перешкод, починаючи з 24 лютого 2022 року, у прибутті до Фінляндії для виконання своїх обов`язків за трудовим договором від 25 червня 2021 року, укладеним з фінською будівельною компанією «BETTERS YO», у зв`язку з обмеженням виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років за межі України із введенням на всій території України воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що законодавством передбачено інший порядок для встановлення факту, про який просить заявник, дійшов обґрунтованого висновку, що заява не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська