РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року 	справа № 580/4063/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді головуючого судді Орленко В.І., розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби у Черкаській області щодо надання неточної та неповної інформації ОСОБА_1 на інформаційний запит від 07 квітня 2026 року, що міститься у листі від 09 квітня 2026 р.
- зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби у Черкаській області надати точну та повну інформацію ОСОБА_1 на інформаційний запит від 07 квітня 2026 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.04.2026 звернулась до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області з інформаційним запитом. Відповідач листом від 09.04.2026 надав відповідь на вказаний інформаційний запит. Позивач вважає, що відповідач надав неповну, неточну інформацію на запит від 07.04.2026, що порушує її право на отримання публічної інформації.
Ухвалою суду прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач, надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що 09.04.2026 позивачу за реєстраційним номером 5.2-04-23-04/1321-26 надано відповідь за результатом розгляду ігформаційного запиту ві 07.04.2026, де поінформовано про те, що 06.04.2026 та 07.04.2026 на базі Уманської міської ради та Уманського районного управління Головного управління спеціалістами управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами проводився особистий прийом громадян з інформаційно-роз`яснювальної роботи з метою підвищення рівня їх поінформованості у сфері захисту прав споживачів, у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, у сфері реклами, у сфері контролю за формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін та державного ринкового нагляду. Крім цього, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що жителі м. Умані мали можливість завчасно ознайомитись про заплановані заходи з інформації розміщеної 01.04.2026 сайті Уманського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області.
Крім того у відзиві зазначає, що захід, організований Головним управлінням, який став предметом ЗПІ, мав виключно інформаційно-роз`яснювальний, поточний характер у межах повноважень управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління. Проведення такого заходу не передбачає оформлення будь-яких документів. Протоколи чи звіти за результатами усних консультацій та роз`яснень законодавством не передбачені та, відповідно, не складалися. Таким чином, Головне управління не могло надати позивачу за результатом розгляду її ЗПІ документи, оскільки такі фізично не існують. 
З урахуванням викладеного, дії Головного управління вважаємо такими, що відповідають законодавчим нормам, які прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. 
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Суд встановив, що 07.04.2026 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області з інформаційним запитом, що зареєстрований за №ЗПІ-11-2026, де просила : Надати точну, повну та достовірну інформацію щодо вищевказаного заходу та надати усі копії підтверджуючих документів з даного питання. 2.Інформацію прошу надати у пя`тиденний термін на е-адресу: korkiyainen@gmail.com та поштову адресу: АДРЕСА_1 ».
Листом від 09.04.2026 позивачці за реєстраційним номером 5.2-04-23-04/1321-26 надано відповідь за результатом розгляду інформаційного запиту від 07.04.2026, де зокрема зазначено: « 06.04.2026 та 07.04.2026 на базі Уманської міської ради та Уманського районного управління Головного управління спеціалістами управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами проводився особистий прийом громадян з інформаційно-роз`яснювальної роботи з метою підвищення рівня їх поінформованості у сфері захисту прав споживачів, у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, у сфері реклами, у сфері контролю за формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін та державного ринкового нагляду. Крім цього, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що жителі м. Умані мали можливість завчасно ознайомитись про заплановані заходи з інформації розміщеної 01.04.2026 сайті Уманського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області».
Вважаючи вказану інформацію неповною, неточною ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково, з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.
Відповідно до частини другої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.
Право кожного на інформацію передбачене статтею 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII), відповідно до якої кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Основними принципами інформаційних відносин є, зокрема, гарантованість права на інформацію, відкритість, доступність інформації, свобода обміну нею (абзаци перший - третій частини першої статті 2 Закону № 2657-XII).
Основними напрямами державної інформаційної політики є: забезпечення доступу кожного до інформації; забезпечення рівних можливостей щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації; створення умов для формування в Україні інформаційного суспільства; забезпечення відкритості та прозорості діяльності суб`єктів владних повноважень; створення інформаційних систем і мереж інформації, розвиток електронного урядування; постійне оновлення, збагачення та зберігання національних інформаційних ресурсів (абзаци перший - шостий частини першої статті 3 Закону № 2657-XII).
Статтею 20 Закону № 2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до статті 1 Закону "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених вказаним Законом.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 Закону № 2939-VI).
Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Статтею 14 Закону № 2939-VI встановлено обов`язки розпорядника інформації, серед яких обов`язок оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення та надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.
Згідно зі статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI визначено випадки, у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Системний аналіз норм Закону № 2939-VІ дає підстави для висновків, що визначальною кваліфікуючою ознакою публічної інформації є її реальне існування у формі документальних відомостей як речі матеріального світу, тобто те, що публічна інформація за правовою суттю є заздалегідь готовим, зафіксованим на певному матеріальному носієві продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання покладених законом обов`язків органу публічної адміністрації.
Згідно з ч.2 ст.22 Закону № 2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою у наданні інформації.
Позивач в інформаційному запиті від 07.04.2026 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області просила надати інформацію щодо проведення Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області заходу в Уманські міській раді та надати усі копії підтверджуючих документів з даного питання.
Суд зауважує, що Закон вимагає, щоб запитувана інформація надавалася в чіткий, повний і зрозумілий спосіб. Натомість надана відповідачем відповідь від 09.04.2026 не містить всіх відомостей в частині порушених позивачем питань в інформаційному запиті від 07.04.2026, а саме: «(...надати усі копії підтверджуючих документів з даного питання)» або мотивовувальної відмови у наданні такої інформації. 
В наявних матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем не надана повна відповідь в частині порушеного в інформаційному запиті питання:«надати усі копії підтверджуючих документів з даного питання», мотивовувальної відповіді на вказану частину запиту лист Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 09.04.2026 не містить , тому суд дійшов до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв без урахування усіх обстави, не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, чим допустив протиправну бездіяльність.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Перевіривши обґрунтованість доводів, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що заявлений позов по суті належить задовольнити частково у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача у наданні неповної відповіді на інформаційний запит позивача від 07.04.2026, зобов`язавши відповідача повторно розглянути інформаційний запит позивача від 07.04.2026 та надати повну інформацію на вказаний запит з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні (позивач має статус особи з інвалідністю ІІ групи - посвідчення серії НОМЕР_1 ).
Керуючись ст. 2, 5-16, 77, 90, 241-246, 255, 258, 295-297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області у наданні неповної відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 07.04.2026.
Зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 07.04.2026 та надати повну інформацію з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Судові витрати не розподіляються.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу Перехадних положень Кодексу Адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».
Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення суду складене 29.06.2026.

Суддя 	Валентина ОРЛЕНКО