Справа № 292/181/26
Провадження по справі №2/276/525/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Семенюка А.С.
за участю секретаря судового засідання Процюк О.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «КЛТ Кредит» звернулось до суду з вказаним позовом.
У позові позивач посилався на те, що 29.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №15176, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 7000 грн, строком на 365 днів до 29.07.2025 року. Процентна ставка встановлена у розмірі 1,5 % за 1 (один) день у межах строку кредиту.
Вказаний договір укладений між сторонами в електронному вигляді.
Через невиконання своїх обов`язків, зазначених в даному договорі, у відповідача виникла заборгованість 45325,00 грн, яка складається з: 7000 грн - заборгованість за кредитом; 38325,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
Отже, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 45325,00 грн, понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 26.03.2026 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.
Представник відповідача – адвокат Цокало-Зливко Т.М. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає частково: в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000,00 грн та відсотків у розмірі 26425,00 грн, як таких, що відповідають чинному законодавству, зокрема вважає, що нарахування процентів у розмірі 1,5 % за 1 (один) день є порушенням статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та просить прийняти від відповідача заяву про часткове визнання позову в розмірі 33425,00 грн., а в іншій частині позову відмовити. Також, у відзиві представник відповідача навів розрахунок судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи, розмір яких становить 9000 грн., які просив стягнути з позивача на користь відповідача.
Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що розмір заявлених до стягнення відсотків відповідає умовам кредитного договору та нормам чинного законодавства. Відповідач погодив зі своєї сторони такі умови кредитного договору, підписавши його зміст. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмір 10000,00 грн представник позивача вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, та таким, що підлягають задоволенню, надані послуги відповідають обсягу виконаних завдань, а їх вартість є обґрунтованою та необхідною для ефективного захисту прав та інтересів клієнта. На підставі наведеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача заявлену суму заборгованості та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві та поданому клопотання просив про розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про його дату, час і місце, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема, шляхом направлення судових повісток до електронних кабінетів, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» та відповідачем укладено договір №15176 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 7000 грн., строком на 365 днів до 29.07.2025 року. Процентна ставка встановлена у розмірі 1,5 % за 1 (один) день у межах строку кредиту. Вказаний договір укладений між сторонами в електронному вигляді.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши кошти відповідачу в сумі 7000,00 грн, на картковий рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною довідкою АТ «Укрсиббанк» та випискою з карткового рахунку.
Однак, відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни відповідач не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим розрахунком.
Вищевказане не оспорюється відповідачем та визнається ним в частині заборгованості за тілом кредиту.
Заборгованість у сумі 45325,00 грн, яку вимагає стягнути позивач, складається з: 7000 грн - заборгованість за кредитом; 38325,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. 530 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем.
З огляду на вказане, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за сумою (тілом кредиту) у розмірі 7000 грн. підлягають задоволенню.
Крім того, позивачем також нараховано проценти за період з 29.07.2024 року до 29.07.2025 року (в межах строку дії кредитного договору), розмір яких згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №15176 від 29.07.2024 становить 38325,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.
Щодо нарахування процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне.
З`ясувавши обставини справи, встановивши правові норми, які підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів (тобто з 24.12.2023 по 22.04.2024) - 2,5 %;
протягом наступних 120 днів (тобто з 23.04.2024 по 20.08.2024) - 1,5 %;
починаючи з 241 дня з дня набрання ним чинності (тобто з 21.08.2024 року) - 1%.
Позивач, нараховуючи проценти за період з 29.07.2024 по 20.08.2024 року, застосовував процентну ставку - 1,5% в день, загальний розмір яких склав 2415,00 грн., що відповідає умовам кредитного договору та наведеним вище приписам законодавства.
З 21.08.2024 по 29.07.2025 позивач також застосував процентну ставку - 1,5%, що становить 105,00 грн в день. Водночас, відповідно до наведених вище приписів законодавства проценти за вказаний період користування кредитними коштами мають нараховуватися таким чином:
- за період з 21.08.2024 по 29.07.2025 (343 дні) за ставкою 1 % (70,00 грн в день), що становить 24010 грн (70,00 грн х 343 дні).
Загальна сума процентів становить 26425,00 грн (2415,00 + 24010,00).
З огляду на зазначене, проценти за користування кредитними коштами підлягають стягненню за період строку кредитування з урахуванням їх обмеження максимальним розміром денної процентної ставки, встановленим ч. 5 ст. 8, а також п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що становить 26425,00 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 33425,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000,00 грн, заборгованість за відсотками - 26425,00 грн.
Інші доводи сторін, наведені ним у справі, не спростовують встановлені судом та наведені вище обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором у встановленому судом розмірі.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн., враховуючи часткове задоволення позову (73,74%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1963,25 грн (2662,4 х 73,74%) судового збору.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Руденко К.В. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 10000 грн (а.с.43-48).
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено частково, витрати, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 7374,00 грн, що складає 73,74% від 10000,00 грн витрат позивача на правничу допомогу.
Окрім того, як слідує із матеріалів справи правничу допомогу відповідачу надавала адвокат Цокало-Зливко Т.М., вартість послуг становить 9000 грн (а.с.84-91).
Враховуючи норму закону щодо пропорційності розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 2363,40 грн., що складає 26,26% (відсоток відмовлених позовних вимог) від 9000,00 грн витрат відповідача на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 598-599, 610-612, 614, 615, 623, 625-629, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 206, 211, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, -
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» заборгованість за кредитними договором №15176 від 29.07.2024 року в розмірі 33425,00 гривень (тридцять три тисячі чотириста двадцять п`ять гривень 00 копійок), з яких: 7000,00 гривень - заборгованість за тілом кредитом, 26425,00 гривень - заборгованість за процентами.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» судовий збір в розмірі 1963,25 гривень (одна тисяча дев`ятсот шістдесят три гривні 25 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7374,00 (сім тисяч триста сімдесят чотири гривні 00 копійок). 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2363,40 грн (дві тисячі триста шістдесят три гривні 40 копійок). 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит», місцезнаходження: м. Київ, площа Солом`янська, буд.2 прим.4, ЄДРПОУ 40076206.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А.С.Семенюк