ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/6739/25 Головуючий суддя І інстанції Онупко М. Ю.
Провадження № 22-ц/818/2500/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про визнання фізичної особи недієздатною

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року         м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 14 січня 2026 року, у цивільній справі №641/6739/25, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,
в с т а н о в и в:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є його бабусею та на теперішній час мешкає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи поважний вік його бабусі – 90 років, важкий стан здоров`я, він вимушений постійно турбуватися про неї та доглядати, оскільки самостійно вона не може цього робити через порушення фізичних та когнітивних функцій організму.

Зауважив, що наразі догляд над своєю бабусею може здійснювати тільки він, оскільки її чоловік – ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , її сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є непрацездатним пенсіонером, за віком та за станом свого здоров`я не може здійснювати належний догляд останньої. Крім того невістка його бабусі – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є непрацездатною пенсіонеркою, за віком та станом здоров`я також не може здійснювати належний догляд останньої.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 недієздатною, встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та призначити її опікуном ОСОБА_1 .

Рішенням Слобідського районного суду м. Харкова від 14 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки – задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , недієздатною та встановити над нею опіку.
В іншій частині вимоги заяви – залишено без задоволення.
До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасово покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначити 2 (два) роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про призначення його опікуном над недієздатною бабусею скасувати та ухвалити нове про задоволення цих вимог. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Судові витрати (судовий збір) пов`язані з поданням апеляційної скарги, згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України, покласти на рахунок держави.

Вказав, що згідно висновку ЛКК № 1259 від 22.08.2025 виданого КНП «Міська поліклініка №5» ХМР Саєнко Л.Й. потребує постійного стороннього догляду. Згідно висновку за результатами психодіагностичного обстеження від 01.09.2025 проведеного клінічним психологом, патопсихологом ОСОБА_6 , у ОСОБА_2 діагностовано: виражений органічний симптомокомплекс змішаного (судинно- атрофічного) ґенезу зі значним когнітивним зниженням, що відповідає рівню тяжкої деменції (ММSE- 10, МоСА - 6), з вираженим дефіцитом вищих психічних функцій, сповільненням темпу, зниженням продуктивності, працездатності та усвідомлення. Виявляється аттентивно – мнестичний дефіцит, розлади продуктивності моторно- диамічних, оптико-просторових, регуляторних, виконавчих та розумово – мовних функцій, узагальнення та абстрагування, порушення зорового та акустичного гнозису, підвищена виснажуваність та стійкими особистісними та емоційно- вольовими розладами (ознаки дезорганізації, лабільність, розгубленість, безпорадність, благодушність, загальмованість, ситуативна дезорієнтація, зниження критичності) дезорієнтацією в зовнішньому середовищі, ознаки тривожно – невротичної дезорганізації астенічного плану, порушенням планування, прогнозування та самообслуговування. Соціально та побутово дезадаптована, не здатна самостійно піклуватися про себе, потребує постійного стороннього догляду, супроводу та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 804 від 18.12.2025 року, призначеної за його клопотанням в рамках судового розгляду, встановлено, що ОСОБА_2 на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі судинної деменції. ОСОБА_2 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 

Зауважив, що наразі догляд та опіку над своєю бабою може здійснювати тільки він, оскільки її чоловік (дід заявника) – ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; її син (батько заявника) – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є непрацездатним пенсіонером, за віком та станом свого здоров`я не може здійснювати належний догляд останньої; її невістка (його мати) – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є непрацездатною пенсіонеркою, за віком та станом свого здоров`я (наявність 3-ї групи інвалідності) не може здійснювати належний догляд останньої. Інші близькі родичі у його баби відсутні.

Зазначив, що факт того що він може здійснювати опіку над своєю бабою підтверджується тим, що він на теперішній час працюю та має постійний дохід від адвокатської діяльності, за місцем роботи характеризуюся позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, проблем зі здоров`ям не має, на обліку у наркологічному, протитуберкульозному та психіатричному диспансерах не перебуваю. Згідно висновку про стан здоров`я від 01.09.2025 наданого КНП «Міська поліклініка №5» ХМР – можу за станом здоров`я бути опікуном. Отже, наразі він володіє повною цивільною дієздатністю та може здійснювати опіку над іншою особою за матеріальним станом та станом здоров`я, будь-які протипоказання цьому відсутні. Крім того, має у володінні постійне місце мешкання де може здійснювати догляд та опіку. Усі зазначені вище документи були подані до суду першої інстанції, а також органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, складена відповідна заява до Харківського міського голови, з метою призначення його опікуном баби. Документи долучені до матеріалів цивільної справи.

До апеляційної скарги додано клопотання про витребування доказів від 19 січня 2026, однак апелянтом 09 березня 2026 подано клопотання про долучення до матеріалів справи запитаних доказів, у якому він просить раніше заявлене клопотання від 19.01.2026 про витребування доказів залишити без розгляду, тому суд апеляційної інстанції подане клопотання від 19.01.2026 не розглядає.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Оскаржено рішення суду лише в частині відмови у призначенні заявника опікуном, тому справа переглядається лише в цій частині.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржене рішення не відповідає.
Рішення суду про відмову у призначенні заявника опікуном над недієздатною ОСОБА_2 мотивовано тим, що заявник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження спроможності виконувати обов`язки опікуна. Подане опікунської ради адміністрації Слобідського району Харківської міської ради подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , у разі визнання її недієздатною, не містить належної мотивації: чому саме ОСОБА_1 необхідно призначити опікуном. Крім того вказане подання не містить даних щодо з`ясування наявності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за останньою, а лише вказано про те, що такі особи не звернулися до опікунської ради з відповідною заявою щодо призначення опікуном над ОСОБА_2 . При цьому у зазначеному поданні лише вказано про наявність у сина та невістки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 певних захворювань, які унеможливлюють догляд ними за ОСОБА_2 .

До встановлення опіки і призначення опікуна у порядку визначеному законодавством, обов`язки опікуна суд першої інстанції поклав на орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради відповідно до вимог статті 65 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Судом відповідно до наявних у справі доказів встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданого 04.01.1985 року Палацем новонароджених в м. Харків, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 виданого 12.10.1960 року Бюро РАЦС Дзержинського району, м. Харків.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 виданого Комінтернівським РАЦС м. Харкова вбачається, що ОСОБА_3 (чоловік ОСОБА_2 ), помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з подання опікунської ради адміністрації Слобідського району Харківської міської ради № С-3-13059/1-25.08-31-521/0/166-25 від 12.09.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерка, дитина війни. 

Відповідно до висновку № 1259 від 22.08.2025 року лікарсько-консультативної комісії з КНП «Міська поліклініка № 5» ХМР про наявність порушення функцій організму вищезазначена особа за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, їй рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. 

Чоловік ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 , відповідно до консультативного висновку № 886389 з НАМН України ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Сітенка» вищезазначеній особі рекомендовано ендопротезування лівого колінного суглоба в плановому порядку. ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_4 , пенсіонер, особа з інвалідністю 3 групи з 17.04.2018 безстроково. У зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 не в змозі в повному обсязі здійснювати опіку або піклування над ОСОБА_2 .

Також, вказано, що інші особи із заявою про призначення їх опікунами або піклувальниками над ОСОБА_2 до опікунської ради Адміністрації Слобідського району ХМР не зверталися. 

Враховуючи вищезазначене, опікунська рада адміністрації Слобідського району ХМР ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 , опікуном або піклувальником над своєю бабусею, ОСОБА_2 , у разі визнання її недієздатною або обмежено дієздатною.

Як вбачається, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 804 від 18.12.2025 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі судинної деменції. ОСОБА_2 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно пенсійних посвідчень Пенсійного фонду України № НОМЕР_4 Серії ААЇ № 270956 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є пенсіонером з 06.05.2016 року, а також з пенсійного посвідчення Пенсійного фонду України № НОМЕР_5 Серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонером, вид пенсії: по інвалідності, 3 групи, загальне захворювання, з 19.06.2018 року.

Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24),від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24), від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711св24) та від 17 вересня 2025 року у справі № 686/21841/24 (провадження № 61-4759св25).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони.
Всупереч вказаній нормі ст. 89 ЦПК України суд першої інстанції не з`ясував, що норми матеріального права, які зазначені нижче, не передбачають обов`язку органу опіки та піклування надавати висновки до суду про наявність декількох кандидатур для призначення судом опікуна, а наявні у справі докази не містять даних про те, що заявник не відповідає визначених у цих нормах права критеріям. Наявне у справі подання відповідає вказаним законним критеріям щодо можливості призначення заявника опікуном.
Так, відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила опіки та піклування).
Відповідно до пункту 3.1 Правил опіки та піклування для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.
Судом не встановлені підстави, які перешкоджають відповідно до згаданих норм матеріального права призначенню заявника, який є онуком особи, яка визнана недієздатною, - її опікуном, та законних вимог про конкурсний характер призначення опікуном.
За таких обставин справи, наявності заявника, який відповідає законним вимогам щодо можливості виконувати обов`язки опікуна та відсутності інших осіб, які можуть бути опікуном на день ухвалення рішення про визнання особи недієздатною, - тимчасове покладення на орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - не відповідає найкращим її інтересам та законному порядку призначення опікуна.
У постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження№ 61-16711 св24) Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність цього, уникаючи можливих зловживань, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном. 
Відповідно до п. 14 ч. 1ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.
Разом з тим, суд, приймаючи рішення, повинен керуватися насамперед інтересами недієздатної особи, тому відмова у призначенні опікуном заявника, який згідно встановлених судом обставин є єдиним реальним кандидатом для виконання цих обов`язків, відповідає справедливому балансу між приватними та публічними інтересами.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є особою призивного віку.
Разом з тим колегія суддів зауважує, що факт введення у державі воєнного стану чи проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні особи призивного віку опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення особи призивного віку під час призначення особи яка підлягає мобілізації опікуном над недієздатною фізичною особою.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі №341/1526/23, провадження №61-6358св24.)
З огляду на вищевказане колегія суддів визнає заяву ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 обґрунтованою, і такою, що підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції вказаних обставин не з`ясував, внаслідок цього помилився із застосуванням вказаних норм матеріального права, тому відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України колегія суддів скасовує рішення суду у оскарженій частині, ухвалює нове рішення про задоволення заяви про признання опікуном.
Керуючись ст.ст. 259, ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
Рішення Слобідського районного суду м. Харкова від 14 січня 2026 року в оскаржуваній частині скасувати, та в цій частині ухвалити нове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 задовольнити.
Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 19 травня 2026 року.
Головуючий         В.Б.Яцина.

Судді колегії        Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук.