ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"22" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1166/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.
секретар судового засідання Масловська Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Одеської міської ради (65023, м. Одеса, площа Думська, 1)
до відповідача: Сервісно-виробничої комерційної фірми "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65045, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Тираспольська, будинок 4) 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Одеської міської ради (65011, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 83/85)
про стягнення 24 051,87 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Каланжова А.О.;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився.
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Одеської міської ради.
27.03.2026 Одеська міська рада звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Сервісно-виробничої комерційної фірми "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 20.11.2023 до 31.01.2025 у загальній сумі 24 051,87 грн, з яких: заборгованість за договором оренди землі від 04.07.2003, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 04.07.2003 та зареєстрованим в реєстрі за №939, у розмірі 21 160,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 533,56 грн, 3% річних у розмірі 352,65 грн та пеня у розмірі 1 004,98 грн, а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що до відповідача, як до власника нежитлових будівель виробничої бази за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14, які розташовані на орендованій за договором земельній ділянці, у період з 20.11.2023 до 31.10.2025, перейшло право оренди землі, у тому числі і обов`язок зі сплати орендної плати, оскільки в силу ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України відбулася заміна сторони договору оренди землі від 04.07.2003.
Водночас, відповідач у період з 20.11.2023 до 31.01.2025 не виконав належним чином зобов`язання зі сплати орендної плати, що зумовило звернення Одеської міської ради до Господарського суду Одеської області з даним позовом.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 30.03.2026 відкрито провадження у справі №916/1166/26, прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.04.2026 об 11:30.
Крім того, вказаною ухвалою суду залучено Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Одеської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.
Разом з позовною заявою позивачем надано суду заяву про забезпечення позову, у якій останній просить суд вжити наступні заходи забезпечення позову:
- накласти арешт на грошові кошти, що належать Сервісно-виробничій комерційній фірмі "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65045, м. Одеса, вул. Тираспольська, буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи: 31768962), як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать Сервісно-виробничій комерційній фірмі "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю у межах розміру позовних вимог на загальну суму 24 051,87 грн;
- накласти арешт на нерухоме майно, яке належить Сервісно-виробничій комерційній фірмі "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65045, м. Одеса, вул. Тираспольська, буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи: 31768962), у межах розміру позовних вимог 24 051,87 грн лише в межах різниці між сумою ціни позову та розміром арештованих грошових коштів у разі їх недостатності.
Ухвалою суду від 30.03.2026, яку було залишено без мін постановою апеляційної інстанції від 26.05.2026, відмовлено у задоволенні заяви Одеської міської ради про забезпечення позову №2-602/26 від 27.03.2026 по справі №916/1166/26.
23.04.2026 до суду від третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви.
27.04.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання з`явились представники позивача та третьої особи. Відповідач в судове засідання не з`явився, водночас про розгляд справи повідомлений належним чином.
Ухвалою від 27.04.2026 суд відклав судове засідання при розгляді справи № 916/1166/26 на "18" травня 2026 р. о 12:30.
18.05.2026 в судове засідання з`явились представники позивача та третьої особи. Відповідач в судове засідання не з`явився, водночас про розгляд справи повідомлений належним чином.
З урахуванням питань, поставлених судом у судовому засіданні, та з метою надання учасникам справи часу для подання відповідних пояснень, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 10.06.2026 о 14:00.
Ухвалою від 18.05.2026 суд повідомив Сервісно-виробничу комерційну фірму "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про оголошення перерви у судовому засіданні 
09.06.2026 до суду від позивача надійшли письмові пояснення.
10.06.2026 до суду від третьої особи надійшли додаткові письмові пояснення.
10.06.2026 в судове засідання з`явились представники позивача та третьої особи. Відповідач в судове засідання не з`явився, водночас про розгляд справи повідомлений належним чином.
З метою ознайомлення із поясненнями третьої особи, поданими перед судовим засіданням, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 22.06.2026 о 15:30.
У судове засідання 22.06.2026 з`явився позивач. Відповідач та третя особа до суду не з`явилися.
У судовому засіданні 22.06.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Одеської міської ради.
04.07.2003 між Одеською міською радою та Приватним підприємством "ТТТ" укладено договір оренди земельної ділянки площею 1702 кв.м, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14. 
Згідно з п.1.2 розділу 1 договору земельна ділянка площею 1702 кв.м надається у володіння і користування орендаря терміном на 50 років (в тому числі терміном на 1 рік – на період будівництва) для будівництва, експлуатації та обслуговування виробничої бази. 
При цьому, постановою Господарського суду Одеської області від 07.09.2023 у справі №916/2520/23 ПП "ТТТ" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 
У процесі ліквідації реалізовано майно ПП "ТТТ", а саме продано на аукціоні нежитлові будівлі виробничої бази загальною площею 727 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14, які були придбані Сервісно-виробничою комерційною фірмою "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю. 
Так, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.03.2026 № 467231878 СВКФ "Діжеро" у вигляді ТОВ з 20.11.2023 до 31.10.2025 належали нежитлові будівлі виробничої бази загальною площею 727 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14, на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), виданого 20.11.2023 р.
За таких обставин, позивач зазначає, що так як власником нежитлових будівель виробничої бази за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14, які розташовані на орендованій за договором земельній ділянці, у період з 20.11.2023 до 31.10.2025 було СВКФ "Діжеро" у вигляді ТОВ, то до останнього також перейшло право оренди землі, у тому числі і обов`язок зі сплати орендної плати, оскільки в силу ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України відбулася заміна сторони договору. 
З моменту державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна відбулася автоматична заміна орендаря земельної ділянки у договорі оренди землі, і цей договір діяв на тих самих умовах вже для СВКФ "Діжеро" ТОВ як для нового власника вказаного об`єкту нерухомого майна, зокрема, і в частині обов`язку орендаря зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.
Втім, як зазначає позивач, СВКФ "Діжеро" у вигляді ТОВ у період з 20.11.2023 до 31.01.2025 не виконало належним чином обов`язок за договором щодо сплати орендної плати, що прямо суперечить вищенаведеним положенням законодавства, договору та зумовило звернення Одеської міської ради до Господарського суду Одеської області з даним позовом.
При цьому, позивач зазначає, що оскільки Державний земельний кадастр почав функціонувати в Україні з 1 січня 2013 року, державна реєстрація згаданої земельної ділянки не здійснювалась, кадастровий номер не присвоювався. Водночас, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. 
Крім того, нормативно-правовими актами, які регулюють проведення нормативної грошової оцінки земель, не передбачено визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок за минулі роки, а тому надати інформацію щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2017, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки не вбачається за можливе. 
Водночас, згідно зі ст. 289 Податкового кодексу України нормативно грошова оцінка землі підлягає щорічній індексації на індекс інфляції, що публікується Держгеокадастром України. 
З урахуванням викладеного, Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради (правонаступником якого є третя особа) здійснено обґрунтований розрахунок заборгованості СВКФ "Діжеро" у вигляді ТОВ за договором у період з 20.11.2023 до 31.01.2025 у розмірі 21 160,68 грн відповідно до п. 2.2 договору з урахуванням щорічної індексації.
Крім того, у зв`язку з невиконанням умов договору позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми, що складає 352,65 грн, інфляційні витрати у сумі 1 533,56 грн на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, а також пеню у сумі 1 004,98 грн на підставі п.5.1 договору.

3.2. Доводи Сервісно-виробничої комерційної фірми "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю.
Під час розгляду справи відповідачем було надано суду клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження, у якому останній зазначив, що має намір приймати участь у розгляді справи та бути у судовому засіданні, а також має намір надати відзив на позовну заяву, з огляду на що просив суд відкласти розгляд засідання та надати можливість товариству надати відзив на позовну заяву з відповідними доказами (у випадку наявності таких) та продовжити строк на подання відзиву.
Водночас відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав.

3.3. Доводи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Одеської міської ради.
Між Одеською міською радою та Приватним підприємством "ТТТ" (ідентифікаційний код юридичної особи 22464295) 04.07.2003 укладено договір оренди землі, відповідно до якого земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14, площею 1702 кв.м, передано у платне користування строком на 50 років (в тому числі, терміном на 1 рік - на період будівництва) для будівництва, експлуатації та обслуговування виробничої бази.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 20.11.2023 за СВКФ "ДІЖЕРО" ТОВ зареєстровано право власності на нежитлові будівлі виробничої бази, загальною площею 727 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14.
Отже, в силу ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України орендарем вищезазначеної земельної ділянки є компанія СВКФ "ДІЖЕРО" у вигляді ТОВ.
Відповідно до фінансового моніторингу Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, заборгованість СВКФ "ДІЖЕРО" у вигляді ТОВ з орендної плати за землю за період з 20.11.2023 по 31.01.2025, станом на 03.03.2025, складає 22 694,23 грн з урахуванням індексації.
При цьому, третя особа зазначає, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14, вважається відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" сформованою з 21.07.2003, однак відомості про неї до Державного земельного кадастру не внесені, кадастровий номер не присвоєно.
Таким чином, отримати витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за допомогою порталу електронних сервісів Держгеокадастру не є можливим.
Крім того, нормативно - правовими актами, які регулюють проведення нормативної грошової оцінки земель не передбачено визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок за минулі роки, а тому надати інформацію щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2017, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки не вбачається за можливе.
Відповідно до п. 2.2 договору орендна плата за земельну ділянку, площею 1702 кв.м, вноситься у розмірі 5 378,32 грн на рік.
Згідно із статтею 289 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка землі підлягає щорічній індексації на індекс. інфляції, що публікується Держгеокадастром України.
Таким чином, заборгованість з орендної плати розраховано відповідно до п.п.2.2 договору з урахуванням щорічної індексації.
Крім того, у зв`язку з невиконанням умов договору СВКФ "Діжеро" у вигляді ТОВ правомірно нараховано 3% річних від простроченої суми, що складає 352,65 грн, інфляційні витрати у сумі 1 533,56 грн на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, а також пеню у сумі 1 004,98 грн на підставі п.5.1 договору.
Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Одеської міської ради також зазначає, що для врегулювання спору в досудовому порядку Департаментом направлено на адресу СВКФ "ДІЖЕРО" у вигляді ТОВ претензію від 05.11.2024 №01-13/2094 щодо сплати заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання вимог договору оренди землі. Зазначену претензію отримано відповідачем.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.
04.07.2003 між Одеською міською радою (Орендодавець) та Приватним підприємством "ТТТ" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.12-14), відповідно п.1.1 якого орендодавець на підставі Закону України "Про оренду землі" та рішення Одеської міської ради №506-ХХТУ від 15 жовтня 2002 року надає, а орендар приймає у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, площею 1702 кв.м., що знаходиться у місті Одесі; Суворовському районі, вулиця Андрієвського №14, за рахунок земель міста (землі промисловості) та згідно з планом земельної ділянки (Додаток №1), який є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що зазначена земельна ділянка площею 1702 кв.м., надається у володіння і користування орендаря терміном на 50 років (в тому числі, терміном на 1 рік - на період будівництва), для будівництва експлуатації та обслуговування виробничої бази.
Згідно з п.1.3 договору зміна цільового призначення та використання зазначеної земельної ділянки можлива тільки на підставі відповідного рішення Одеської міської ради.
Грошова оцінка земельної ділянки на момент нотаріального посвідчення договору складає 224 323,60 грн (п.1.4 договору).
Відповідно до п.2.1 договору за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцеві орендну плату.
Розрахунок орендної плати здійснений відповідно до "Положення про порядок розрахунку плати за користування земельними ділянками і за часткову участь у землекористуванні в місті Одесі", затвердженого рішенням Одеської міської ради №702-ХХШ від 29.02.2000 та рішенням Одеської міської ради №1709-ХХШ від 31.10.2000 і №1061-ХХІУ від 26.03.2003; Постанови Кабінету Міністрів України 12:05.2000 №783 "Про проведення індексації грошової оцінки земель" (з урахуванням коефіцієнту індексації 1,182; 1,02).
Згідно з п.2.2 договору орендна плата вноситься орендарем за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, слідуючих за останнім календарним днем звітного місяця, у розмірі: за земельну ділянку, площею 1702 кв.м.: 5378,32 гривень на період експлуатації.
Орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 12 травня 2000 року №783 "Про проведення індексації грошової оцінки земель".
Відповідно до п.5.1 договору за несвоєчасне внесення орендної плати, передбаченої п.2 цього договору, орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за кожен день прострочки. 
Пунктом 6.4 договору визначено, що у разі, коли будівництво об`єкта закінчено до завершення терміну, вказаного у п. 1.2. цього договору, орендна плата за землю виплачується у розмірі, передбаченому за використання земельної ділянки після закінчення будівництва.
Постановою Господарського суду Одеської області від 07.09.2023 у справі №916/2520/23 ПП "ТТТ" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (а.с.14-15).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 відновлено платоспроможність ПП "ТТТ" та закрито провадження у справі №916/2520/23 (а.с.15-16).
Як вбачається зі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) №7569 від 20.11.2023, виданого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. (а.с.16 зі звороту), Сервісно-виробничій комерційній фірмі "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю належить на праві власності майно, що складається з: комплекс нежитлових будівель загальною площею 727 кв.м. у складі: літера «Л» адміністративний корпус (загальною площею 421,44 кв.м., два поверхи, фундамент монолітний залізобетон, стіни цегельні, дах шиферний, стан приміщень першого та другого поверхів незадовільний, використовувались як офісні приміщення без обмежень, літера «Б» виробничий корпус (загальною плошею 302.31 кв.м., один поверх, фундамент монолітний залізобетон, стіни цегельні, дах рубероїдний, стан приміщень задовільний, використовувались у якості складських, жодних обмежень у використанні немає), літера «В» підсобне приміщення (загальна площа 3,25 м, один поверх, стан незадовільний, обмежень у використанні немає), літера | мостіння (бетонні плити, стан незадовільний), що належало ПП "ТТТ".
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.03.2026 № 467231878 СВКФ "Діжеро" у вигляді ТОВ з 20.11.2023 до 31.10.2025 належали нежитлові будівлі виробничої бази загальною площею 727 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14, на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), виданого 20.11.2023 (а.с.17-18).
Позивачем також надано розрахунок заборгованості з урахуванням індексації, згідно з яким заборгованість з орендної плати за землю за період з 20.11.2023 по 31.01.2025, станом на 03.03.2025, складає 22 694,23 грн з урахуванням індексації; без індексації – 21 160,68 грн; а також розрахунки інфляційних втрат у розмірі 1 533,56 грн, 3% річних у розмірі 352,65 грн та пені у розмірі 1 004,98 грн (а.с.19-20).
Матеріали справи також містять лист ГУ ДПС в Одеській області від 20.11.2024 (а.с.21), з якого вбачається, що відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДП України, по платникам: ПП "ТТТ" (код ЄДРПОУ 22464295) має стан 14 - визнано банкрутом, підприємством задекларовано та сплачено орендної плати з юридичних осіб за використання земельної ділянки, а саме: за 2021 рік - площею 0,1702 га (без зазначення кадастрового номеру), сума до сплати - 13 244,59 грн, сплачено - 13 448,00 гривень; за 2022 рік - площею 0,1702 га (без зазначення кадастрового номеру), сума до сплати - 14 569,04 грн, сплачено - 15 935,00 гривень; за 2023 та 2024 роки - податкова звітність з плати за землю до Головного управління ДПС в Одеській області не надавалась, станом на дату надання відповіді заборгованість з плати за землю (орендна плата з юридичних осіб) відсутня.
СВКФ "Діжеро" у вигляді ТОВ (код ЄДРПОУ 31768962) у складі поданої підприємством податкової звітності з земельного податку з юридичних осіб за період 2021 - 2024 роки запитувана земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, буд. 14 не задекларована.
Для врегулювання спору в досудовому порядку Департаментом земельних ресурсів ОМР було направлено на адресу СВКФ "Діжеро" у вигляді ТОВ претензію від 05.11.2024 №01-13/2094 щодо сплати заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання вимог договору оренди землі (а.с.22-23). Матеріали справи не містять відповіді на вказану претензію.

5. Позиція суду.
Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України).
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Статтею 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
За змістом статей 122, 123,124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.
Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Пунктом 4 ч.1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Орендар, в свою чергу, відповідно до положень ст. 25 Закону України "Про оренду землі", зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Як встановлено судом, 04.07.2003 між Одеською міською радою (Орендодавець) та Приватним підприємством "ТТТ" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.12-14), відповідно п.1.1 якого орендодавець на підставі Закону України "Про оренду землі" та рішення Одеської міської ради №506-ХХТУ від 15 жовтня 2002 року надає, а орендар приймає у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, площею 1702 кв.м., що знаходиться у місті Одесі; Суворовському районі, вулиця Андрієвського №14, за рахунок земель міста (землі промисловості) та згідно з планом земельної ділянки (Додаток №1), який є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що зазначена земельна ділянка площею 1702 кв.м., надається у володіння і користування орендаря терміном на 50 років (в тому числі, терміном на 1 рік - на період будівництва), для будівництва експлуатації та обслуговування виробничої бази.
Постановою Господарського суду Одеської області від 07.09.2023 у справі №916/2520/23 ПП "ТТТ" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (а.с.14-15).
У процесі ліквідації реалізовано майно ПП "ТТТ", а саме продано на аукціоні нежитлові будівлі виробничої бази загальною площею 727 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14.
Як вбачається зі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) №7569 від 20.11.2023, виданого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. (а.с.16 зі звороту), Сервісно-виробничій комерційній фірмі "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю належить на праві власності майно, що складається з: комплекс нежитлових будівель загальною площею 727 кв.м. у складі: літера «Л» адміністративний корпус (загальною площею 421,44 кв.м., два поверхи, фундамент монолітний залізобетон, стіни цегельні, дах шиферний, стан приміщень першого та другого поверхів незадовільний, використовувались як офісні приміщення без обмежень, літера «Б» виробничий корпус (загальною плошею 302.31 кв.м., один поверх, фундамент монолітний залізобетон, стіни цегельні, дах рубероїдний, стан приміщень задовільний, використовувались у якості складських, жодних обмежень у використанні немає), літера «В» підсобне приміщення (загальна площа 3,25 м, один поверх, стан незадовільний, обмежень у використанні немає), літера | мостіння (бетонні плити, стан незадовільний), що належало ПП "ТТТ".
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.03.2026 № 467231878 СВКФ "Діжеро" ТОВ з 20.11.2023 до 31.10.2025 належали нежитлові будівлі виробничої бази загальною площею 727 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14, на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), виданого 20.11.2023 (а.с.17-18).
Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються ст. 120 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) та ст. 377 Цивільного кодексу України. 
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених ЗК України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. 
Згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається. 
У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні. 
Наведена правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.11.2018 у справі № 910/20774/17.
Таким чином, враховуючи, що відповідач - Сервісно-виробнича комерційна фірма "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю 20.11.2023 набув право власності на нежитлові будівлі виробничої бази загальною площею 727 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Андрієвського, 14, до останнього з 20.11.2023 одночасно перейшло відповідно право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта – Приватного підприємства "ТТТ". Право власності Сервісно-виробничої комерційної фірми "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю припинено 31.10.2025.
Таким чином, фактично мала місце заміна сторони у зобов`язанні, зокрема, і в частині обов`язку орендаря зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 20.11.2023 до 31.10.2025.
Згідно з п.2.2 договору орендна плата вноситься орендарем за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, слідуючих за останнім календарним днем звітного місяця, у розмірі: за земельну ділянку, площею 1702 кв.м.: 5378,32 гривень на період експлуатації.
Орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 12 травня 2000 року №783 "Про проведення індексації грошової оцінки земель".
Як встановлено судом з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача з орендної плати за землю за період з 20.11.2023 по 31.01.2025, станом на 03.03.2025, складає 22 694,23 грн з урахуванням індексації; без індексації – 21 160,68 грн, яку позивач просить стягнути у судовому порядку.
Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, матеріали справи не містять доказів сплати заборгованості з орендної плати у сумі 21 160,68 грн, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги у цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення інфляційних втрат, пені та штрафу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Відповідно до п.5.1 договору за несвоєчасне внесення орендної плати, передбаченої п.2 цього договору, орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за кожен день прострочки. 
Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат, 3% річних та пені, суд вважає останні правильними в частині нарахованих сум, а вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1 533,56 грн, 3% річних у розмірі 352,65 грн та пені у розмірі 1 004,98 грн такими, що також підлягають задоволенню.
Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача з урахуванням коефіцієнту 0,8.

Керуючись ст.129, 232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Сервісно-виробничої комерційної фірми "Діжеро" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65045, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Тираспольська, будинок 4, код ЄДРПОУ 31768962) на користь Одеської міської ради (65023, м. Одеса, площа Думська, 1, код ЄДРПОУ 26597691) заборгованість у загальній сумі 24 051,87 грн, з якої заборгованість за договором оренди землі від 04.07.2003, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 04.07.2003 та зареєстрованим в реєстрі за №939, у розмірі 21 160 /двадцять одна тисяча сто шістдесят/ грн 68 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 533 /одна тисяча п`ятсот тридцять три/ грн 56 коп., 3% річних у розмірі 352 /триста п`ятдесят дві/ грн 65 коп., пеня у розмірі 1 004 /одна тисяча чотири/ грн 98 коп., а також судовий збір у сумі 2 662 /дві тисячі шістсот шістдесят дві/ грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29 червня 2026 р.

Суддя Ю.М. Щавинська