Справа №950/2034/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Чхайло О. В.	
Номер провадження 33/816/1127/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , за участі секретаря судового засідання Кравченко Д.І., захисника – адвоката Стеценка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Стеценка В.М. на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 09 березня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 09 березня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн 60 коп.
Судом першої інстанції встановлено, що 29 червня 2025 року о 09 год 00 хв по вул. Михайлівська в м. Лебедин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Land Rover», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської МР № 186 від 29 червня 2026 року, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.
Також судом першої інстанції встановлено, що 24 липня 2025 року о 18 год 14 хв по вул. Замкова в м. Лебедин, Сумської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Land Rover», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Drager ARNA-6820», на місці зупинки транспортного засобу за згодою водія. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України.
Не погодившись із вказаною постановою, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Стеценко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 09 березня 2026 року та закрити провадження в справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що з долученого до матеріалів справи відеозапису від 29 червня 2025 року встановлено, що огляд ОСОБА_1 для визначення стану алкогольного сп`яніння було проведено в КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника», Лебединської МР не лікарем, а медичною сестрою. Саме вона безпосередньо підготувала вимірювальний прилад, запропонувала водієві продути заздалегідь установлений мундштук та зафіксувала результати огляду. У цей час черговий лікар виконував лише технічну роботу: вносив відповідні відомості до журналу, складав акт та медичний висновок. Таким чином, на думку апелянта, огляд ОСОБА_1 проведено неуповноваженою особою з порушенням установленого порядку, а тому він є недійсним.
На відеозаписі від 24 липня 2025 року не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, із долученого відеозапису вбачається, що поліцейський запитав у працівників медичного закладу, чи не бачили вони водія, якого було доставлено. Після цього правоохоронець на камеру зазначив, що ОСОБА_1 , очевидно, не бажає проходити медичний огляд, та вимкнув нагрудну бодікамеру. Таким чином, працівник поліції припинив відеозапис у момент, коли процедуру огляду не було завершено, що, на думку апелянта, є грубим порушенням порядку фіксування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.
Враховуючи викладене, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Стеценко В.М. у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 09 березня 2026 року і закрити провадження у справі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, захисника - адвоката Стеценка В.М., апеляційний суд дійшов таких висновків.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за епізодом від 29 червня 2025 року, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надано належну правову оцінку, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 29 червня 2025 року серії ЕПР 1 № 375957;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29 червня 2025 року, яким підтверджено керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 червня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 було направлено для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської МР;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820»;
- відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних відеокамер працівників поліції, якими зафіксовано факт руху транспортного засобу, факт керування ОСОБА_1 , а також проходження водієм медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими, а тому підстав ставити їх під сумнів у апеляційного суду немає.
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських установлено, що 29 червня 2025 року о 09 год 00 хв у м. Лебедин по вул. Михайлівська працівники поліції під час патрулювання виявили рух транспортного засобу «Land Rover», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого не був пристебнутий паском безпеки. Під час перевірки документів та встановлення особи водія інспектори виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та мляву мову.
Працівники поліції відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.
Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу поліцейські у присутності водія розпакували одноразовий мундштук та роз`яснили порядок користування приладом. Проте під час тестування ОСОБА_1 відмовився належним чином здійснити забір повітря (продути прилад), натомість виявив бажання пройти медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я.
У закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського та чергового лікаря КНП «Лебединська лікарня імені К.О. Зільберника» Лебединської міської ради ОСОБА_1 було виміряно артеріальний тиск та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічних засобів закладу охорони здоров`я.
Результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» становив 2,43 ‰.
Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що об`єктивно підтверджує обставини, які мають значення для справи і узгоджується з іншими наявними у матеріалах справи доказами.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що 29 червня 2025 року огляд ОСОБА_1 проводила медична сестра, а не лікар, є безпідставними, оскільки остання здійснювала технічне забезпечення процедури застосування спеціального технічного засобу за вказівкою та у присутності чергового лікаря, який безпосередньо керував ходом медичного огляду.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, проте у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт такого оскарження.
Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 29 червня 2025 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є правильними.
Разом із тим, у частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за епізодом від 24 липня 2025 року апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції.
Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 401442 від 24 липня 2025 року, водій ОСОБА_1 24 липня 2025 року о 18 год 14 хв у м. Лебедин по вул. Замкова (Карпова) керував автомобілем «Land Rover», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6820» за згодою водія, чим порушено п. 2.9 ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підтвердження вчинення правопорушення до протоколу долучено відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, з яких встановлено, що 24 липня 2025 року о 18 год 14 хв працівники поліції на вул. Замкова в м. Лебедин зупинили автомобіль «Land Rover», номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням водієм Правил дорожнього руху, а саме: не увімкненням покажчика повороту завчасно перед початком зміни напрямку руху.
Під час перевірки документів та встановлення особи водія поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та мляву мову.
Працівники поліції відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.
Перед проведенням огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейські у присутності водія розпакували одноразовий мундштук та здійснили контрольне тестування приладу. Результат огляду ОСОБА_1 становив 2,96 ‰.
Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погодився з результатами тестування на місці зупинки та виявив бажання пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. Проте, поки поліцейський шукав чергового лікаря у медичному закладі, водій покинув приміщення лікарні у невідомому напрямку.
Відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З долучених до матеріалів справи доказів, зокрема: відеозаписів із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, направлення на огляд водія транспортного засобу від 24 липня 2025 року, акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки результатів тестування № 3517 від 24 липня 2025 року, встановлено, що ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на місці зупинки. З результатом тестування, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу — газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», який становив 2,96 ‰, ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис, однак заперечував факт вживання алкогольних напоїв та виявив бажання пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. З цих же відеозаписів встановлено, що в подальшому ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду в медичному закладі, самовільно покинувши приміщення лікарні без відома працівників поліції.
Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Отже, у даному випадку, за обставин заперечення водієм ОСОБА_1 факту вживання ним алкоголю, огляд його відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП мав бути проведений у закладі охорони здоров`я.
Натомість, як встановлено з долучених до справи відеозаписів ОСОБА_1 надалі відмовився пройти огляд у медичному закладі.
Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Суд розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, суд не вправі самостійно змінювати фабулу правопорушення або додавати нові пункти звинувачення, які не були зазначені уповноваженою особою при складанні протоколу.
У цьому випадку протокол про адміністративне правопорушення від 24 липня 2025 року було складено стосовно ОСОБА_1 за порушення ним вимог підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України (керування транспортним засобом у стані сп`яніння). Разом із тим матеріали справи свідчать, що у зв`язку з незгодою водія з результатами тестування на місці зупинки та його подальшим самовільним залишенням закладу охорони здоров`я дії останнього фактично охоплювалися диспозицією пункту 2.5 ПДР України (відмова від проходження огляду). Попри це, ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.5 ПДР України у провину не ставилося. Оскільки суд не вправі самостійно змінювати фабулу правопорушення, викладену в протоколі, та перекваліфіковувати дії особи на іншу норму КУпАП, обвинувачення за підпунктом «а» пункту 2.9 ПДР України не знайшло свого підтвердження в суді.
Таким чином, інкриміноване ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24 липня 2025 року порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, який забороняє керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, не підтверджено належними та допустимими доказами. Враховуючи, що водій заперечив факт вживання алкоголю та не погодився з результатами огляду на місці зупинки, сам по собі показник спеціального технічного засобу за відсутності висновку закладу охорони здоров`я не може бути належним доказом для встановлення стану сп`яніння.
За таких обставин, за відсутності доказів, які б у своїй сукупності вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за епізодом від 24 липня 2025 року, апеляційний суд вважає, що постанова судді підлягає зміні шляхом виключення вказівки про доведеність вини особи за цим фактом. Відповідно, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП (за протоколом від 24 липня 2025 року) підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Стеценка В.М., задовольнити частково.
Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 09 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.
Провадження в справі за епізодом від 24 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Виключити з мотивувальної частини постанови суду вказівку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за епізодом від 24 липня 2025 року.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.