ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/10560/17 (904/5656/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Картере В. І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича 

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2026
та на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2026
у складі колегії суддів Мартинюка С. В. (головуючий), Фещенко Ю. В., Соп`яненко О. Ю.

у справі № 904/10560/17 (904/5656/25)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича 
до ОСОБА_1 
про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави
в межах справи № 904/10560/17
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КарпатиАвтоцентр" 
до Товариства з обмеженої відповідальністю "Фруктовий Світ" 
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
1. 02.10.2024 постановою суду першої інстанції припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженої відповідальністю "Фруктовий Світ" (далі - ТОВ "Фруктовий світ"), припинено повноваження арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича як розпорядника майна ТОВ "Фруктовий світ". Визнано ТОВ "Фруктовий світ" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 02.10.2025, призначено ліквідатором ТОВ "Фруктовий світ" (арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича. 
2. 30.09.2015 ТОВ "Фруктовий світ" було перераховано ОСОБА_1 300 000,00 грн з призначенням платежу: повернення позики зг. Дог. позики від 04.06.2015. Без ПДВ на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 .
3. Ліквідатором в процесі ліквідаційної процедури ТОВ "Фруктовий світ" не вдалося встановити документального підтвердження для перерахування вказаних коштів та реального здійснення вищезазначеної господарської операції.
4. Арбітражним керуючим Смоловим К. В. було направлено засобами поштового зв`язку на ім`я ОСОБА_1 запит вих. № 02-18/290 від 09.06.2025 р., за змістом якого, ліквідатор просив надати копію укладеного договору між ОСОБА_1 та ТОВ "Фруктовий світ" від 04.06.2015, відповідно до якого було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 300 000,00 грн; надати інформацію на підставі чого банкрутом ТОВ "Фруктовий світ" було повернуто суму в загальному розмірі 300 000,00 грн; надати документи, що підтверджують надання ОСОБА_1 позики ТОВ "Фруктовий світ"; надати інформацію про стан розрахунків між ОСОБА_1 та ТОВ "Фруктовий світ". Направлений запит одержувачем - ОСОБА_1 отримано не було, а лист повернуто відправнику, арбітражному керуючому Смолову К.В.
5. 28.07.2025 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/10560/17 було задоволено клопотання арбітражного керуючого Смолова К. В. вих.№02-18/315 від 18.07.2025 та витребувано у ОСОБА_1 в строк до 11.08.2025 письмову інформацію та належним чином засвідчені копії наступних відповідних документів.
6. На виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 по справі № 904/10560/17 ОСОБА_1 було надано до суду лист від 11.08.2025, за змістом якого, відповідач зазначала, що грошові кошти у сумі 300 000,00 грн були перераховані на користь ОСОБА_1 на підставі договору від 04.06.2015, який врегульовував правовідносини між ПАТ "Банк Національний Кредит" та ТОВ "Фруктовий світ" (щодо порядку погашення заборгованості товариства перед банком) та ОСОБА_1 (щодо порядку погашення заборгованості банку по договору депозиту) на рівновеликі суми.
7. Також, у листі від 11.08.2025 ОСОБА_1 було вказано, що у зв`язку з тим, що з моменту укладення та виконання договору від 04.06.2015 пройшов тривалий проміжок часу і закінчились строки для обов`язкового зберігання документів, первинні документи, що підтверджували умови та виконання договору були втрачені, і на даний час відсутня можливість їх надання.
8. З метою перевірки обставин, викладених у листі ОСОБА_1 від 11.08.2025, ліквідатором ТОВ "Фруктовий світ" арбітражним керуючим Смоловим К. В. було направлено до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запит від 02.09.2025 вих.№02-18/339.
9. Разом з тим, у відповідності до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.09.2025 № 57-8399/25, за змістом якого Фонд зазначав, що запит арбітражного керуючого Смолова К. В. не містить підтвердження набуття прав на отримання інформації по вкладам ОСОБА_1 , що виключає можливість надання ліквідатору запитуваної інформації та документів. Разом з тим, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до вказаного листа було надано виписки по рахункам ТОВ "Фруктовий світ" у ПАТ "Банк Національний Кредит".
10. Суд апеляційної інстанції також вказав, що за змістом листа №60-2875/26 від 24.03.2026 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що в Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду зберігається інформація щодо руху коштів по рахунках, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку.
11. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до матеріалів справи, зокрема, долучено виписки по рахунках ОСОБА_1 , з яких вбачається наявність інформації про перерахування 04.06.2015 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на рахунок ТОВ "Фруктовий світ" грошових коштів в розмірі 1 809 000 грн згідно договору позики від 04.06.2015.

Стислий виклад позовних вимог
12. 06.10.2025 ТОВ "Фруктовий світ" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Смолова К. В. звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, в розмірі 300 000 грн.
13. Позов мотивований ст. 1212 Цивільного кодексу України та відсутністю будь-яких зобов`язань ТОВ "Фруктовий світ" перед ОСОБА_1 , а отже відсутністю правових підстав для перерахування ТОВ "Фруктовий світ" 300 000 грн на користь відповідачки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
14. 18.11.2025 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/10560/17(904/5656/25) позовну заяву ліквідатора ТОВ "Фруктовий світ" арбітражного керуючого Смолова К. В. до ОСОБА_1 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фруктовий світ" безпідставно набуті кошти у розмірі 300 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 4 844,80 грн.
15. Рішення суду мотивоване тим, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про відсутність будь-яких зобов`язань ТОВ "Фруктовий світ" перед ОСОБА_1 , відтак, і про відсутність правової підстави для перерахування ТОВ "Фруктовий світ" 300 000 грн на користь ОСОБА_1 .

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
16. Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 у справі №904/10560/17 (904/5656/25) та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю; у порядку повороту виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 стягнути із ТОВ "Фруктовий світ" на користь ОСОБА_1 300 000 грн та судовий збір у розмірі 4 844,80 грн.
17. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що на час розгляду справи та ухвалення рішення ОСОБА_1 перебувала за межами України, що підтверджується фотокопіями закордонного паспорту останньої, із відповідними відмінками (візами). Копію оскаржуваного рішення було отримано представником відповідачки, адвокатом Козаковою І. В., лише 09.02.2026. До цього моменту відповідачка фактично не була обізнана про перебіг розгляду справи, не отримувала повісток, не мала можливості подати відзив на позов та заявити про застосування позовної давності, тощо. Оскільки оскаржуване рішення було отримане представником - 09.02.2026, то останнім днем подання апеляційної скарги, на думку скаржниці, є 01.03.2026. Також скаржниця посилалася на обставини воєнного стану в Україні. 
18. Обґрунтовуючи наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, скаржниця доводила порушення норм процесуального права, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, а також просила застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову повністю. 
19. 05.03.2026 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у справі № 904/10560/17 (904/5656/25), зокрема, задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків на подання апеляційної скарги та поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі № 904/10560/17 (904/5656/25). Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 у справі № 904/10560/17 (904/5656/25).
20. 05.05.2026 постановою Центрального апеляційного господарського суду у справі № 920/1061/23(920/759/25) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 - задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 у справі № 904/10560/17 (904/5656/25) - скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Господарського суду від 18.11.2025 у справі № 904/10560/17 (904/5656/25) - задоволено. Стягнуто з ТОВ "Фруктовий світ" на користь ОСОБА_1 300 000 грн та 4 844,80 грн судового збору. 
21. Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши рух коштів між позивачем і відповідачем, зазначив, що між сторонами було проведено взаєморозрахунки за Договором позики від 04.06.2015, з яких вбачається, що відповідачем перераховано грошових коштів позивачу більше, ніж отримано від останнього. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність ознак безпідставного набуття грошових коштів ОСОБА_1 в розмірі 300 000 грн.
22. Суд також задовольнив заяву відповідачки про поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025 у справі №904/10560/17 (904/5656/25), враховуючи відсутність заперечень з боку позивача щодо тверджень скаржника про те, що оспорюване рішення виконано.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи касаційної скарги 
23. 21.05.2026 ТОВ "Фруктовий світ" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Смолова К. В. подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить: 
- скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2026 у справі № 904/10560/17 (904/5656/25);
- скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у справі № 904/10560/17 (904/5656/25) про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ;
- справу № 904/10560/17 (904/5656/25) передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025. 
24. Підставами касаційного оскарження ліквідатор вказує п. 1 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та доводить, що суд апеляційної інстанції поновив строк на апеляційне оскарження без належного мотивування поважності причин його пропуску, чим порушив норми ст. ст. 256, 261 ГПК України та не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, викладені у постановах від 04.12.2024 у справі № 22/045-10, від 03.04.2025 у справі № 908/2948/23, від 22.10.2024 у справі № 925/1341/22, від 27.05.2025 у справі № 914/1295/16, від 18.06.2025 у справі № 27/89б.
25. При цьому скаржник доводить необґрунтованість тверджень ОСОБА_1 щодо необізнаності про перебіг судового процесу та вказує, що суд апеляційної інстанції не надав правової оцінки тим обставинам, що неотримання поштової кореспонденції суду першої інстанції за зареєстрованою адресою зумовлене процесуальною бездіяльністю самого адресата, рішення суду першої інстанції було виконано приватним виконавцем 29.12.2025, про що відповідачка не могла не знати, а перетин державного кордону не є обставиною, яка унеможливлює реалізацію процесуальних прав. Скаржник стверджує, що ухвалі апеляційного господарського суду від 05.03.2026 відсутні мотиви, з яких апеляційний суд встановив поважність причин пропуску строку.
26. Також підставою касаційного оскарження скаржник вказує п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України та доводить, що суд апеляційної інстанції порушив норми ст. 13, 42 ГПК України, а також ч. 2 ст. 6 ГПК України у системному зв`язку з пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, оскільки не повідомив скаржника про надходження витребуваних від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доказів та не забезпечив їх реєстрацію в Автоматизованій системі документообігу суду, поклавши ці докази в основу свого рішення. Скаржник вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування зазначених норм процесуального права у подібних правовідносинах.
27. Також за доводом скаржника, відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень ст. ст. 11, 601, 1046, 1212 ЦК України у подібних правовідносинах, а саме щодо питання, чи може суд апеляційної інстанції на підставі лише призначення платежу в банківських виписках встановити наявність договірних відносин між сторонами та фактично здійснити зарахування зустрічних вимог за відсутності в матеріалах справи самого договору, заяви про зарахування та з урахуванням обмежень, властивих процедурі банкрутства. 

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
28. 25.06.2026 від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідачка просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. 
29.  ОСОБА_1 стверджує про правильність висновків суду апеляційної інстанції. Наполягає, що зазначені нею підстави та подані докази не можуть бути визнані неналежно обґрунтованими для поновлення відповідного строку на апеляційне оскарження. ОСОБА_1 доводить, що витребувані апеляційним судом докази підтвердили наявність між сторонами правовідносин, які становили належну та достатню правову підставу для перерахування спірних коштів, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України. На переконання відповідачки позивач знівелював обов`язок добросовісно користуватися правами учасника процесу, зокрема ознайомлюватися з матеріалами справи, а процесуальним законом не передбачено обов`язку господарського суду направляти сторонам витребуванні судом докази. ОСОБА_1 також зазначає, що поворот виконання рішення суду не є тотожним інституту зарахування зустрічних однорідних вимог, що регулюється положеннями Цивільного кодексу України. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
31. Здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм права, оцінивши доводи касаційної скарги та позицію відповідача, Верховний Суд дійшов таких висновків. 
32. Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз.8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).
33. Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.
34. Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення здійснюється за процедурою, встановленою нормами ГПК України.
35. Відповідно до частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
36. Згідно з частинами першою, другою статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
37. Рішення суду першої інстанції у цій справі ухвалено 18.11.2025, складено та підписано 21.11.2025. Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження було 11.12.2025. З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулася до Центрального апеляційного господарського суду 02.03.2026, тобто з пропуском встановленого законом строку та просила поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення. 
38. Частинами третьою статті 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.
39. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
40. Виходячи зі змісту частин другої, третьої статті 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (близька правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №918/115/16, від 19.06.2018 у справі №912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.01.2022 у справі № 29/520-05, від 05.07.2023 у справі № 910/186/21 тощо).
41. У постанові від 10.09.2025 у справі № 601/485/23 Велика Палата Верховного Суду вказала, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
За процедурою, визначеною процесуальним законом, суд апеляційної інстанції при відкритті апеляційного провадження і за наявності клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вирішує питання про поновлення процесуального строку та перевіряє наявність обставин, на які посилається заявник у клопотанні про поновлення строку. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих доказів.
Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи його поновлення не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.
Процесуальне законодавство дає можливість апеляційному суду діяти на власний розсуд при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оcкарження, однак, виконуючи такі дискреційні повноваження, суд зобов`язаний обґрунтувати підстави прийняття відповідного рішення.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка звернулася з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
42. У рішенні від 15.05.2025 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) ухвалив рішення у справі "Пожарська проти України" (CASE OF POZHARSKA v. UKRAINE), у якому з огляду на свою практику у справах "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03, від 03.04.2008) та "Устименко проти України" (заява № 32053/13, від 29.10.2015) констатував порушення Україною щодо Пожарської Т. І. пункту 1 статті 6 Конвенції у зв`язку з порушенням принципу юридичної визначеності.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Одним з елементів закріпленого в цій статті права на справедливий суд є принцип юридичної визначеності.
ЄСПЛ у згаданому вище рішенні вказав на те, що суд у справі заявниці, порушуючи принцип юридичної визначеності, прийняв до розгляду апеляційну скаргу за відсутності достатніх підстав для поновлення строку і задовольнив скаргу, подану поза межами встановленого законодавством строку для апеляційного оскарження.
43. Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2025 у справі "Пожарська проти України" (CASE OF POZHARSKA v. UKRAINE), підставою, на яку посилався Пенсійний фонд у своїй заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, було несвоєчасне вручення постанови суду першої інстанції. Ніщо не вказує, що були надані будь-які докази на підтримку цього твердження. Пенсійний фонд навіть не навів точної дати, коли йому нібито повідомили про постанову. У будь-якому випадку, очевидно, що він дізнався про постанову не пізніше лютого 2012 року, оскільки постанова була виконана (див. пункт 3). Проте національні суди поновили строк на оскарження, не пояснивши причини для цього та не коментуючи спосіб, у який вони вважали це можливим, незважаючи на положення національного законодавства, яке, як вбачається, забороняло таке поновлення у випадку спливу однорічного строку. З огляду на свою практику із цього питання Суд констатував, що у цій справі постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження та скасування ухваленої на користь заявниці постанови суду першої інстанції порушило принцип юридичної визначеності (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2026 у справі № 2а-2340/11).
44. У рішенні Європейського суду з прав людини від 30.11.2023 у справі "ВАТ "Сквирасільрибгосп" проти України" (CASE OF SKVYRASILRYBGOSP, VAT v. UKRAINE) заява № 27128/11, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у цій справі порушено у зв`язку з відсутністю належного обґрунтування для задоволення клопотання про поновлення строку для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, адже, задовольняючи це клопотання, апеляційний суд просто підтримав аргумент заступника прокурора, що строк було пропущено з "поважних причин", оскільки йому стало відомо про рішення суду від 24 березня 2010 року приблизно через шість місяців, не перевіривши, чи міг прокурор або загалом органи державної влади, у тому числі Генеральна прокуратура України та Сквирська РДА, від імені яких він подав апеляційну скаргу, бути повідомлені про рішення раніше (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2024 у справі № 22/045-10).
45. Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду від 18.11.2025, ОСОБА_1 посилалася на перебування за межами України, необізнаність про розгляд справи та отримання оскаржуваного рішення представником апелянта 09.02.2026, тому, за доводом ОСОБА_1, останнім днем для подання апеляційної скарги є 01.03.2026. 
46. Постановляючи ухвалу від 05.03.2026 про поновлення ОСОБА_1 пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, Центральний апеляційний господарський суд вказав, що з доданих до апеляційної скарги документів вбачається за можливе поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження.
47. Проте суд апеляційної інстанції взагалі не надав правової оцінки аргументам заявника апеляційної скарги щодо наявності підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, формально відкривши апеляційне провадження у справі.
48. Суд апеляційної інстанції не встановив поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не зробив мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку, не з`ясував, чи є правові підстави для його поновлення, чи не свідчить таке поновлення про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
49. Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, не навівши обґрунтованого мотивування для поновлення строку на апеляційне оскарження, зробив передчасний висновок про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 256 ГПК України.
50. Отже доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального закону в цій частині підтвердилися. 
51. В контексті наведеного колегія суддів звертається до висновку, викладеного в постанові від 04.12.2020 у справі №521/2816/15-ц, де Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, вказав, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження. Аналогічні висновки викладено також в постановах Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 915/148/20, від 24.05.2022 у справі № 917/663/20, від 22.10.2024 у справі № 925/1341/22 тощо.
52. Оскільки доводи касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, що є самостійною підставою скасування постанови суду апеляційної інстанції та ухвали апеляційного господарського суду про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 із направленням справи до апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, колегія суддів Верховного Суду не надає оцінки доводам касаційної скарги по суті спору.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
53. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина 4 статті 310 ГПК України).
54. Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 308, ст. 310 ГПК України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а прийняті у справі ухвала апеляційного господарського від 05.03.2026 та постанова від 05.05.2026 - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

В. Розподіл судових витрат
55. Оскільки справа направляється на розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича задовольнити.
2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2026 та ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у справі № 904/10560/17 (904/5656/25) скасувати. 
3. Справу № 904/10560/17 (904/5656/25) передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2025.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков 

В. Картере