Справа № 509/2142/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С. розглянувши матеріали, які надійшли від Нижньодністровського національного природного парку про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол серії А № 0304 від 25.03.2026 року за ст. 91 КУпАП відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого він 25.03.2026 о 12:58 год на лівому березі р. Дністер, господарської зони території Нижньодністровського національного природного парку Овідіопольського району Одеської області за координатами геолокації 46.31318, 30.28112, здійснював незаконну рекреаційну діяльність на території ПЗФ, організовуючи перевезення відвідувачів водним транспортом моточовном ОСОБА_2 з двигуном Yamaha 100 к.с., бортовий державний номер НОМЕР_2 , який належить йому, до дерев`яного помосту з будиночком, з`єднаного з берегом з метою відпочинку та любительського лову риби без угоди з Адміністрацією Парку, чим порушив режим території ПЗФ Нижньодністровського національного природного парку, чим порушив п. 8.3.4., п. 8.4, п. 12.5 Положення про Нижньодністровський національний природний парк, затверджене наказом Мінекономіки від 16.12.2025 № 3231, ст. 12, ст. 61 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 7, ст. 21, ст. 22 ЗУ «Про Природно-заповідний фонд України». Відповідальність за скоєне правопорушення передбачено ст. 68, ст. 70 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 64 ЗУ «Про Природно-заповідний фонд України» та ст. 91 КУпАП.
Захисник Чернієнко О.В. та Ротар О.М. до судового засідання не з`явилися, захисник надав письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що діяльність ОСОБА_1 не була самовільною, а здійснювалася у межах договірних правовідносин. Зокрема, між Нижньодністровським національним природним парком та громадською організацією «Мисливці та рибалки» укладено договір про співпрацю у сфері рекреаційної діяльності, який передбачає можливість організації рекреаційної діяльності на території Парку. У свою чергу, ОСОБА_1 перебуває у договірних відносинах із зазначеною громадською організацією на підставі договору співробітництва, що свідчить про здійснення ним діяльності не самостійно, а як учасника відповідної організаційної моделі, погодженої з Парком. Крім того, законодавство України у сфері природно-заповідного фонду не містить абсолютної заборони на здійснення рекреаційної діяльності, а навпаки передбачає можливість її здійснення у визначених зонах та за встановленими правилами. З матеріалів справи вбачається, що сама адміністрація Парку визнає можливість здійснення рекреаційної діяльності суб`єктами на договірних засадах, що додатково підтверджує відсутність ознак самовільності у діях ОСОБА_1 . Водночас у протоколі не наведено належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 здійснював діяльність саме без відповідних правових підстав. Уповноваженою особою не перевірено наявність договірних відносин через громадську організацію, не витребувано відповідні документи, не досліджено характер правовідносин між Парком та іншими суб`єктами рекреаційної діяльності, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП щодо обов`язку доказування. Окрім цього, у матеріалах справи відсутні належні докази того, що місце здійснення діяльності відноситься до територій із забороною відповідного виду діяльності, а також не доведено, що дії ОСОБА_1 виходили за межі господарської або рекреаційної зони Парку. Сам по собі факт перевезення осіб водним транспортом та організації відпочинку не свідчить про порушення режиму природно-заповідного фонду без встановлення конкретних обставин, що підтверджують незаконність такої діяльності. Більше того, з матеріалів справи вбачається, що між Парком та суб`єктами рекреаційної діяльності раніше існували договірні відносини, що фактично визнає можливість здійснення такої діяльності на території Парку та свідчить про відсутність ознак самовільного використання території. Також слід врахувати, що відповідальність за ст. 91 КУпАП настає виключно у разі доведеного порушення вимог режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема здійснення забороненої діяльності або іншого шкідливого впливу на такі території. Однією з ключових обставин у даній справі є те, що протокол про адміністративне правопорушення складено без належного підтвердження того, що місце вчинення дій відноситься саме до території Нижньодністровського національного природного парку. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що координати, зазначені у протоколі, знаходяться саме в межах території Парку або його функціональних зон. Сам по собі факт перебування особи на акваторії річки Дністер не свідчить про перебування у межах території природно-заповідного фонду, оскільки річка як водний об`єкт не тотожна території Парку без чіткого встановлення її включення до його меж. Відтак, відсутність належного підтвердження територіальної належності місця події виключає склад адміністративного правопорушення. Навіть у випадку, якщо припустити, що відповідні дії відбувалися в межах території Парку, діяльність ФОП ОСОБА_1 не є самовільною та незаконною, оскільки здійснювалася на підставі належних правовстановлюючих документів. Як вбачається з матеріалів справи, між Громадською організацією «Мисливці та рибалки» та Парком укладено договір про співпрацю у сфері рекреаційної діяльності, який передбачає можливість організації рекреаційної діяльності на території Парку. У свою чергу, ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність на підставі договору співробітництва з вказаною організацією, що підтверджує наявність у нього правових підстав для здійснення відповідної діяльності. Відповідно до ст. 21, 22 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та положень про рекреаційну діяльність, така діяльність допускається та може здійснюватися суб`єктами господарювання на договірних засадах. Отже, відсутні підстави вважати дії ОСОБА_1 порушенням режиму території природно-заповідного фонду. Правомірність здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 підтверджується документами, а саме: копією договору про співробітництво, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та громадською організацією «Мисливці та рибалки», яка є суб`єктом рекреаційної діяльності на території Нижньодністровського національного природного парку, а також копією договору про співпрацю у сфері рекреаційної діяльності, укладеного між адміністрацією Парку та зазначеною громадською організацією. Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якого є пасажирський річковий транспорт , що прямо передбачає здійснення перевезення осіб водним транспортом. Отже, діяльність із перевезення відвідувачів водним транспортом відповідає зареєстрованим видам господарської діяльності та здійснюється на законних підставах. Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутні як подія, так і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, оскільки не доведено протиправність його дій, їх винність та причинно-наслідковий зв`язок із порушенням режиму природно-заповідного фонду. 
Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши додані до протоколу письмові докази, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.91 КУпАП, полягає у здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду. 
Фабула події адміністративного правопорушення, викладена в протоколі, не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП. Об`єктивна сторона правопорушення не розкрита, зокрема щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 
Відносини, що виникають під час використання природно-заповідного фонду регулюється Законом України «Про природно-заповідний фонд України». Так, у протоколі А № 0304 від 25.03.2026 року вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 7, ст. 21, ст. 22, ст. 64 цього Закону.
Суддя звертає увагу, що в протоколі не вказано, якими діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог ст. 7, ст. 21, ст. 22, ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (без зазначення відповідної норми частини тієї чи іншої статті).
На підтвердження обставин, викладених у протоколі уповноваженою особою долучено картосхему місця вчинення правопорушення, фотоматеріали, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25.03.2026 року, протокол про вилучення предметів, знарядь, продукції та документів від 25.03.2026 року, акт прийому-передачі №0304 від 25.03.2026 року, відповідно до якого вилучено моточовен Амур Д, бортовий державний номер UAK 6735-К, довжиною 5,50 м, шириною 1,83 м, висотою 0,93 м, червоного кольору – 1 шт., двигун Yamaha F100DET, номер 609-1-2051791, сірого кольору – 1 шт., паливний бак вмонтований стаціонарно на 90 л з наявністю палива – А-95 45 л, проект формування території національного природного парку «Нижньодністровський» на території Біляївського, Б. Дністровського та Овідіопольського районів Одеської області, а також лист Нижньодністровського національного природного парку від 24.10.2025 № 941/01.
В протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на порушення ОСОБА_1 положень вимог п. 8.3.4., п. 8.4, п. 12.5 Положення про Нижньодністровський національний природний парк, ст.ст. 12, 61 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», ст.ст. 7, 14, 21, 22 ЗУ «Про Природно-заповідний фонд України» та п. 9 розділу ІІІ Положення про рекреаційну діяльність в межах територій ПЗФ України.
Відповідно до п. п. 8.3.4., п. 8.4, п. 12.5 Положення про Нижньодністровський національний природний парк, на території зони регульованої рекреації, стаціонарної рекреації та господарської зони забороняється будь-яка діяльність, яка приводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території Парку, у тому числі мисливство. Рекреаційна діяльність на території Парку організовується спеціальним підрозділом Адміністрації, а також іншими підприємствами, установами та організаціями на підставі угод з Адміністрацією.
Проте, жоден із зазначених нормативних актів безпосередньо не регулює ті дії ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення як твердження скоєння адміністративного правопорушення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.05.2023, відповідно до якої здійснено державну реєстрацію підприємницької діяльності, а також витягом з Єдиного державного реєстру станом на 26.03.2026, згідно з яким ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) має статус «зареєстровано» та здійснює підприємницьку діяльність. Відомості про місце здійснення діяльності: АДРЕСА_2 .
Відповідно до договору про надання водойми (її ділянок) для здійснення любительського і спортивного рибальства та проведення робіт з охорони й відтворення водних біоресурсів від 29.04.2015, укладеного у м. Одеса між Західно-Чорноморським басейновим управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (Орган рибоохорони) в особі в.о. начальника управління ОСОБА_5 та громадською організацією «Мисливців та рибалок «Придністровське» в особі голови ОСОБА_6 , останній надано у користування ділянки р. Дністер (зокрема 7–9 км, 4,9–6 км, 2–3 км вверх за течією та інші ділянки) для здійснення любительського та спортивного рибальства.
Умовами договору передбачено обов`язок користувача забезпечувати охорону водних біоресурсів, здійснювати заходи з їх відтворення, вести облік вилову риби, дотримуватися встановлених обмежень та Правил любительського рибальства, а також погоджувати відповідні роботи з органом рибоохорони. Договір укладено строком на 15 років та діє до 29.04.2030.
Відповідно до договору № 5-Р про співпрацю у сфері рекреаційної діяльності від 09.07.2018, укладеного у м. Одеса між Нижньодністровським національним природним парком (Сторона-1) в особі в.о. директора ОСОБА_7 та громадською організацією «Мисливців та рибалок «Придністровське» (Сторона-2) в особі голови ОСОБА_6 , сторони погодили співпрацю з метою організації, розвитку та функціонування рекреаційної діяльності на території Парку, а також проведення освітньо-виховної, культурно-виховної та науково-дослідної діяльності. Умовами договору передбачено, що громадська організація зобов`язана дотримуватися вимог природоохоронного законодавства, забезпечувати дотримання режиму території Парку, здійснювати рекреаційну діяльність з урахуванням антропогенного навантаження та надавати відповідну звітність адміністрації Парку. 
Крім того, до вказаного договору укладено додаткову угоду №1 від 18.05.2023, відповідно до якої сторони внесли зміни до умов договору, зокрема виклали пункт 6.1 у новій редакції, якою визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2033.
Відповідно до договору співробітництва від 10.09.2025, укладеного у м. Одеса між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Сторона-1) та громадською організацією «Мисливців та рибалок «Придністровське» в особі голови ОСОБА_6 (Сторона-2), сторони погодили співпрацю у сфері організації та забезпечення рекреаційної діяльності, зокрема любительського (аматорського) рибальства, відпочинку та супутніх послуг на території Нижньодністровського національного природного парку. Умовами договору передбачено, що ФОП ОСОБА_1 зобов`язується діяти від свого імені та як представник Сторони-2 при наданні послуг рекреантам, забезпечувати належну якість послуг, здійснювати розрахунки, оформлювати акти виконаних робіт, а також нести відповідальність за їх виконання. Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2026.
Суд критично оцінює доводи представника Нижньодністровського національного природного парку про те, що ОСОБА_1 здійснював діяльність без належних правових підстав та поза межами договірних відносин з адміністрацією Парку. Як встановлено під час судового розгляду, між Нижньодністровським національним природним парком та громадською організацією «Мисливців та рибалок «Придністровське» діяв договір №5-Р про співпрацю у сфері рекреаційної діяльності, строк дії якого продовжено до 31.12.2033, а ОСОБА_1 здійснював діяльність на підставі договору співробітництва від 10.09.2025, укладеного із зазначеною організацією.
Твердження Парку про те, що наявність договору безпосередньо з іншою особою, а не з адміністрацією Парку, автоматично свідчить про порушення режиму території ПЗФ, не ґрунтується на належних доказах та не спростовує існування фактичних договірних правовідносин. Матеріали справи не містять доказів припинення дії договору Парку з громадською організацією, визнання його недійсним чи встановлення заборони на здійснення діяльності в межах погодженої моделі співпраці. За таких обставин висновки про самовільність діяльності ОСОБА_1 є передчасними та мають припущувальний характер.
Відповідно до ч. 4 ст.7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі згідно із законодавством. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Встановлено, що ОСОБА_1 здійснював перевезення людей по річці Дністер, про що вказано також у картосхемі місця вчинення правопорушення.
В протоколі зазначені географічні координати, проте не доведено де було здійснено дані заміри та коли, і чи мають вони відношення до даної справи, не проведено огляд пристрою, на який ці координати були зафіксовані і коли. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ці дані були отримані в місці затримання ОСОБА_1 .
Суд критично оцінює доводи представника Нижньодністровського національного природного парку щодо беззаперечного перебування ОСОБА_1 в межах території природно-заповідного фонду. Хоча відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проєктів створення таких територій, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що координати, зазначені у протоколі, дійсно знаходяться в межах функціональних зон Нижньодністровського національного природного парку. Надані матеріали не містять належної географічної прив`язки місця події, а тому вказані обставини не можуть вважатися доведеними.
У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що координати, зазначені у протоколі, знаходяться саме в межах території Парку або його функціональних зон. Сам по собі факт перебування особи на акваторії річки Дністер не свідчить про перебування у межах території природно-заповідного фонду, оскільки річка як водний об`єкт не тотожна території Парку без чіткого встановлення її включення до його меж. Відтак, відсутність належного підтвердження територіальної належності місця події виключає склад адміністративного правопорушення.
Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що діяльність ФОП ОСОБА_1 не є самовільною та незаконною, оскільки здійснювалася на підставі належних правовстановлюючих документів.
Суд не бере до уваги доводи представника Парку щодо включення території до водно-болотних угідь міжнародного значення, Смарагдової мережі та віднесення її до особливо цінних земель, оскільки зазначені обставини характеризують правовий статус території, однак самі по собі не є доказом вчинення ОСОБА_1 конкретних дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП. Наявність спеціального природоохоронного режиму не звільняє орган, який склав протокол, від обов`язку довести всі елементи складу правопорушення належними доказами.
Суд критично оцінює долучені до матеріалів справи фотознімки як докази у розумінні ст. 251 КУпАП. Із зазначених фотоматеріалів вбачається лише факт перебування осіб на дерев`яному помості поблизу водного об`єкта, наявність плавзасобу та рибальського спорядження, що саме по собі не свідчить про здійснення господарської або рекреаційної діяльності з порушенням вимог законодавства у сфері природно-заповідного фонду.
При цьому фотознімки не містять жодних об`єктивних даних щодо часу, місця їх створення, відсутня їх географічна прив`язка, а також відсутні будь-які ознаки, які б достовірно підтверджували, що вони зроблені саме в межах території Нижньодністровського національного природного парку чи його функціональних зон.
Судом досліджено письмові пояснення осіб, долучені до матеріалів справи, однак такі пояснення не можуть бути визнані належними та достатніми доказами вчинення адміністративного правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені особи перебували на місці події до прибуття ОСОБА_1 та фактично не були безпосередніми свідками дій, які інкримінуються останньому. Крім того, зміст таких пояснень не містить конкретних відомостей щодо здійснення ОСОБА_1 забороненої діяльності, зокрема не підтверджує факт надання платних послуг, організації рекреаційної діяльності або порушення режиму природно-заповідного фонду.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зазначені пояснення не підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення та підлягають оцінці з урахуванням принципу презумпції невинуватості.
Суд зазначає, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, є здійснення забороненої діяльності або діяльності з порушенням встановленого режиму територій природно-заповідного фонду.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 здійснював саме рекреаційну діяльність у розумінні законодавства, зокрема організовував відпочинок, надавав платні послуги чи здійснював господарську діяльність.
Сам по собі факт перевезення осіб водним транспортом, перебування їх на водному об`єкті або здійснення любительського рибальства не свідчить про порушення режиму природно-заповідного фонду без встановлення конкретних обставин, що підтверджують протиправний характер такої діяльності.
Суд також критично оцінює доводи представника Парку щодо можливого антропогенного навантаження на природні комплекси та потенційного негативного впливу діяльності ОСОБА_1 на територію природно-заповідного фонду. Матеріали справи не містять належних доказів заподіяння шкоди природному середовищу, погіршення стану екологічного стану території, порушення природних комплексів або перевищення допустимого навантаження. Наведені твердження мають загальний характер та ґрунтуються на припущеннях, а тому не можуть бути покладені в основу висновку про доведеність вини особи.
Таким чином, відсутність доказів здійснення саме забороненої або обмеженої діяльності виключає наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.
Суд критично оцінює посилання уповноваженого органу на лист Нижньодністровського національного природного парку від 24.10.2025 № 941/01 як на доказ обізнаності ОСОБА_1 щодо відсутності правових підстав для здійснення діяльності.
Матеріали справи не містять належних доказів отримання зазначеного листа ОСОБА_1 , зокрема відсутні підтвердження його вручення (поштові повідомлення, розписки тощо).
За відсутності доказів належного повідомлення особи, суд не має підстав вважати, що останній був обізнаний про непродовження або припинення відповідних правовідносин.
Вказані обставини виключають можливість встановлення вини особи та додатково підтверджують відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 21, 22 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та положень про рекреаційну діяльність, така діяльність допускається та може здійснюватися суб`єктами господарювання на договірних засадах.
При вирішення справи по суті суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для України, оскільки 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі. При цьому, окремо суд зауважує, що відповідні позиції Європейського суду з прав людини та положення Конвенції, в тому числі щодо застосування положень статті 6, застосовуються до кожної справи в окремому порядку з обов`язковим аналізом обставин конкретної справи.
Згідно зі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 91, 245,247, 256, 283, 284, 294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст. 91 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Вилучене майно, а саме: моточовен «Амур Д», бортовий державний номер НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 , а також паливний бак з пальним - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя:	Козирський Є.  С.