справа № 179/361/26 
провадження № 2/179/629/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року с-ще Магдалинівка 

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Чабаненко К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої вимоги мотивує тим, що 19.04.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником) за допомогою веб-сайту кредитодавця укладено договір про споживчий кредит №11103798.
Вказаний договір відповідно до положень статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» укладено письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронний документообіг», а також, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ТОВ «ЕКО ФІН» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти у сумі 5000 гривень, строком 365 днів, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Вказує, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у вказаному розмірі, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами.
12.02.2026 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір, відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1113798.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 11103798.
Відповідач порушила умови кредитного договору, не погасила кредит та не сплатила проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на дату звернення із цим позовом заборгованість відповідача за кредитним договором становить 18650 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 13350 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги по дату складення розрахунку заборгованості – 300 грн. 
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №11103798 від 19.04.2025 у розмірі 18650 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.
Ухвалою від 01.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив.
Ухвалою від 06.05.2026 за клопотанням представника позивача витребувано у АТ «ПУМБ» докази.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просила розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом встановлено, що 19.04.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту кредитодавця укладено договір про споживчий кредит №11103798, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором ZmQzNBjE2.
Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримала кредит в сумі 5000 гривень строком на 365 днів, дата погашення кредиту 18.04.2026 (пункти 2.2, 2.3 договору).
Відповідно до п.2.4, 2.5 кредитного договору, дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.05.2025 (рекомендована дата платежу). 
Поточний період складає 351 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 18.04.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п.2.6 кредитного договору проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365% відсотків річних (денна процентна ставка – 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. 
Згідно з підпунктом 2.7 кредитного договору процентна ставка становить 1% в день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. 
02.05.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладений додатковий договір про пролонгацію №/11103798 до договору про споживчий кредит від 19.04.2025 №11103798, відповідно до умов якого сторони погодили пролонгувати (продовжити або поновити) дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 16.05.2025. Також, з урахуванням продовження дисконтного періоду, сторони виклали п.2.4, 2.5 та п.2.8 договору у новій редакції. Також погодили зміни у графіку платежів за кредитним договором. При цьому, дата остаточного погашення заборгованості залишилася незмінною – 18.04.2026. 
21.05.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір про пролонгацію №2/11103798 до договору про споживчий кредит від 19.04.2025 №11103798 від 21.05.2025, відповідно до умов якого сторони погодили пролонгувати (продовжити або поновити) дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 04.06.2025. З урахуванням продовження дисконтного періоду, сторони виклали п.2.4,2.5 та п.2.8 договору у новій редакції та погодили зміни у графіку платежів за кредитним договором. При цьому, дата остаточного погашення заборгованості залишилася незмінною 18.04.2026. 
19.04.2025 ТОВ «ЕКО ФІН» через платіжну систему ТОВ «Профіт-Гід» здійснено перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору № 11103798 від 19.04.2025 у сумі 5000 гривень на картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до інформації, яка надана АТ «ПУМБ» на виконання ухвали суду від 06.05.2026 про витребування доказів, в банку на ім`я ОСОБА_1 випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_1 . З виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 19.04.2025 на вказану картку надійшли грошові кошти у розмірі 5000 грн. 
Таким чином, факт виконання ТОВ «ЕКО ФІН» своїх зобов`язань за кредитним договором підтверджується вищенаведеними доказами. 
12.02.2026 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №12-02/26, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а кредитор набув у повному обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, в тому числі ОСОБА_1 .
Відповідно до реєстру боржників від 12.02.2026 (додаток № 3 до договору № 12-02/26) ТОВ «ЕКО ФІН» як первісний кредитор відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» як новому кредитору право вимоги до ОСОБА_1 за договором №11103798 на загальну суму 18350 гривень, з яких 5000 грн. - заборгованість за кредитом, 13350 грн. - заборгованість за нарахованими процентами.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 11103798 від 19.04.2025 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 24.02.2026 складає 18650 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 13650 грн. заборгованість за відсотками.
Доказів погашення заборгованості відповідачкою суду не надано, розрахунок заборгованості не спростовано. 
Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
За приписами ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно зі ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. 
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що 19.04.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №11103798, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 5000 грн. на строк 365 днів, зі сплатою 1% в день за користування кредитом, та зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки у строки, передбачені договором. 
Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в кредитному договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом у повному розмірі не повернув, та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», яке є правонаступником первісного кредитора, в загальному розмірі 18 650 гривень.
Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалася, заперечень, власних доводів щодо обставин справи та доказів на їх підтвердження до суду не надала, не спростувала наявність вищевказаної заборгованості перед позивачем та її розмір. Доказів того, що відповідач виконала свій обов`язок позичальника первісному кредитору, відповідачкою суду також не надано.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором №11103798 від 19.04.2025 у розмірі 18650 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розподіляючи витрати, які відповідач поніс на професійну правничу допомогу, суд дійшов до висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, що підтверджують склад та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати критерію розумності таких витрат.
В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн разом з позовною заявою подано копії наступних документів: копія договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Асистанс», прайс лист АТ «Лігал Ассістанс», затверджений рішенням Загальних зборів №01-12/2025 від 01.12.2025; заявку на надання юридичної допомоги №139 від 13.02.2026; витяг з акту №28 про надання юридичної допомоги від 23.02.2026, в якому міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги на загальну суму 9000 грн.
Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Виходячи з вимог законодавства, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем надано відповідні документи, які свідчать про понесення відповідачем витрат на правничу допомогу адвокату у розмірі 9000 грн. Отже, зазначені витрати документально підтверджені та доведені.
Разом з тим, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу за переконанням суду є завищеним з огляду на те, що предмет позову про стягнення заборгованості не є складним, не потребує складних правових досліджень, вивчення великого обсягу фактичних даних та аналізу первинних документів, а фактично виконані адвокатом відповідача роботи (надані послуги) не є складними за обсягом та витраченим часом.
Тому, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Також з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.
Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 12,13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №11103798 від 19.04.2025 у розмірі 18650 грн. (вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят грн.). 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Повний текст рішення складений 29.06.2026. 

Суддя          О.Ю.Кравченко