Справа №760/2817/26
2/760/12452/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
03 червня 2026 року місто Київ

Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Фіцай О.Л.
за участю секретаря Скомаровської О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" поданої представником позивача Дідух Євгеном Олександровичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - Дідух Євген Олександрович звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 22 800,00 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач зазначив, що 18.11.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено Договір № 4149109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого Відповідачу надано кредит у розмірі 3 000,00 грн строком на 360 днів - з 18.11.2023 року по 12.11.2024 року. Договір укладено в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Позивач зазначив, що 26.07.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу № 26/07/2024, на підставі якого до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за вказаним кредитним договором.
Позивач зазначив, що Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредит та проценти не сплатила, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість у загальному розмірі 22 800,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 320,00 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором; 6 480,00 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в межах строку дії договору.
Крім того, Позивач просив у порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нараховувати інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, а також стягнути з Відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
10.02.2026 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Фіцай О.Л.
04.03.2026 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Від представника Позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
В судовому засіданні завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність Сторін із частковим задоволенням позовних вимог та постановленням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що 18.11.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4149109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого Відповідач отримала кредит у розмірі 3 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, строком на 360 днів - з 18.11.2023 року по 12.11.2024 року.
Згідно з умовами договору стандартна процентна ставка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту. Пунктом 1.4.2 договору передбачено знижену процентну ставку в розмірі 0,01 % в день, яка застосовується за умови своєчасного виконання Клієнтом визначених договором умов Програми лояльності. Оскільки Відповідач умов для застосування зниженої ставки не виконала, нарахування процентів здійснювалося за стандартною ставкою.
Кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн. перераховано на платіжну картку № НОМЕР_1 , вказану Відповідачем під час укладення договору, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА».
Договір підписаний Відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «88621».
26.07.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 26/07/2024, на підставі якого до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4149109 від 18.11.2023 року, включаючи право вимоги, строк виконання за якою настане в майбутньому в межах строку дії кредитного договору.
Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
Всупереч умовам договору, Відповідач не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, кредит не повернула, проценти не сплатила, у зв`язку з чим станом на дату подання позову за нею рахується заборгованість у загальному розмірі 22 800,00 грн., з яких: 
3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 320,00 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором за період з 18.11.2023 року по 26.07.2024 року; 6 480,00 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в межах строку дії договору, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, уклавши договір на умовах, викладених у ньому, Відповідач, як позичальник, тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Нараховані проценти не мають штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, нарахованими в межах строку кредиту, тобто процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).
З матеріалів справи вбачається, що укладений Відповідачем договір відповідає вимогам закону, умови договору з боку кредитодавця виконані, грошові кошти Відповідачу надані. В свою чергу, Відповідач умови договору не виконує, погашення кредитної заборгованості не здійснює, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо вимоги Позивача про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нараховувати на суму основного боргу інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи, що прострочення виконання грошового зобов`язання Відповідачем за кредитним договором має місце в період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», позичальник у силу прямої вказівки закону звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а тому вимога Позивача про нарахування інфляційних втрат і 3 % річних на суму основного боргу органом (особою) що здійснюватиме примусове виконання цього рішення задоволенню не підлягає.
Доказів, які б спростовували розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором, суду не надано.
У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов укладеного кредитного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню, і з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість у загальній сумі 22 800,00 гривень, яка складається із заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) - 3 000,00 грн. та заборгованості за процентами - 19 800,00 грн.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості задоволені судом у повному обсязі, а у задоволенні вимоги про нарахування інфляційних втрат і 3 % річних відмовлено, при цьому остання не впливає на ціну позову та розмір сплаченого судового збору, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у повному розмірі - 2 422,40 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133, ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат та у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу Позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, заявку на виконання доручення, рахунок на оплату, акт прийому-передачі виконаних робіт та детальний опис наданих послуг, згідно з якими витрати Позивача на правничу допомогу становлять 10 000,00 грн. Зважаючи на складність справи, обсяг наданих послуг та критерій співмірності, суд вважає за можливе стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 205, 207, 509, 525, 526, 527, 530, 549, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 628, 638, 1046, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ (ел. пошта ufc75334@gmail.com тел. 688375174 адреса Україна, 04070, місто Київ, вул. Глибочицька, будинок 40, ПРИМІЩЕННЯ 19 літ. «Н», «П» ЄДРПОУ 40966896) заборгованість загальною сумою 22800,00 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот гривень), яка складається з заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) - 3000,00 грн.; за процентами нарахованими - 19800 грн.
3. Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ судовий збір в сумі 2 422 гривні 40 копійок.
4. Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
5. В іншій частині позовних вимог - відмовити.
6. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Найменування учасників:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ (ел. пошта ufc75334@gmail.com тел. 688375174 адреса Україна, 04070, місто Київ, вул. Глибочицька, будинок 40, ПРИМІЩЕННЯ 19 літ. «Н», «П» ЄДРПОУ 40966896)
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складено 08 червня 2026 року.

Суддя: О.Л.Фіцай