ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2026 м. Дніпро Справа № 904/1986/22 

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б., Кощеєва І.М., Іванова О.Г., розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду заяву фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/1986/22
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1», м. Дніпро
до відповідача-1 фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича, м. Дніпро
відповідача- 2 Дніпровської міської ради, м. Дніпро
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, м. Дніпро
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
про визнання недійсними договору купівлі-продажу та свідоцтв про право власності, скасування реєстрації права власності та усунення позивачеві перешкод у доступі і користуванні допоміжними приміщеннями, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Центрального апеляційного господарського суду (далі – ЦАГС) перебувала справа за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2023 у справі № 904/1986/22.
Постановою ЦАГС від 21.04.2026 (у складі колегії суддів: головуючий суддя Паруснікова Ю.Б. (доповідач), Кощеєва І.М., Іванова О.Г. апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» – залишено без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2023 у справі № 904/1986/22 – залишено без змін.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.
26.04.2026 від ФОП Рогожана В.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій йдеться про те, що у справі № 904/1986/22 питання про відшкодування всіх витрат на професійну правничу допомогу за результатами нового апеляційного розгляду остаточно не вирішено. 
Заявник зазначає, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2023 у задоволенні позову ОСББ «Гоголевський-1» відмовлено, додатковим рішенням від 10.01.2024 з позивача вже було стягнуто витрати на професійну правничу допомогу та поштові витрати, а після нового апеляційного розгляду постановою ЦАГС від 21.04.2026 апеляційну скаргу ОСББ залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 244 та ч. 8 ст. 129 ГПК України, заявник вказує, що питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем під час розгляду справи в апеляційній інстанції, судом не вирішено. 
На підтвердження понесених витрат подано договір про надання правничої допомоги № 504 від 25.11.2025, укладений між ФОП Рогожаном В.В. та Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука», рахунки, акти здачі-приймання послуг, банківські документи та інші докази. 
Заявник зазначає, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у ЦАГС, становить 40 900,00 грн, з яких: 16 500,00 грн були заявлені раніше разом із заявою від 11.11.2024, а 24 400,00 грн понесені за період з 07.04.2025 по 21.04.2026 за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про призначення експертизи, заяви про виклик експерта та участь адвоката у судових засіданнях. 
У зв`язку з викладеним заявник просить суд прийняти заяву до розгляду, ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з ОСББ «Гоголевський-1» на користь ФОП Рогожана В.В. витрати на професійну правничу допомогу у сумі 40 900,00 грн.
29.05.2026 ОСББ «Гоголевський-1» подало клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заявлених ФОП Рогожаном В.В. у заяві про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. 
Заявник заперечує проти задоволення заяви ФОП Рогожана В.В. у повному обсязі та зазначає, що витрати за період з 05.02.2024 по 22.02.2025 вже були компенсовані відповідачу на підставі раніше ухваленого судового рішення та фактично сплачені, що підтверджується постановою про закриття виконавчого провадження, а тому їх повторне стягнення є недопустимим.
Щодо витрат у сумі 24 400,00 грн за новий апеляційний розгляд, заявник вказує, що вони складаються з 4 500,00 грн за участь адвоката у судовому засіданні 18.12.2025 та 19 900,00 грн за ознайомлення з матеріалами справи, складання і подання відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про призначення експертизи, заяви про виклик експерта та участь адвоката у двох судових засіданнях. 
На думку ОСББ, частина зазначених витрат не підлягає компенсації, оскільки повторний відзив на апеляційну скаргу був поданий за наявності аналогічного відзиву в матеріалах справи, з пропуском процесуального строку та без його поновлення судом, а клопотання про призначення експертизи і заява про виклик експерта були відхилені судом, тому витрати на підготовку цих документів у сумі 6 100,00 грн не можуть вважатися необхідними та обґрунтованими. Крім того, ОСББ вважає, що ознайомлення з матеріалами справи є складовою звичайної підготовки адвоката до участі у процесі та не повинно компенсуватися окремо. 
Заявник визнає можливість компенсації лише витрат на участь адвоката у судових засіданнях, які відбулися 18.12.2025, 07.04.2026 та 21.04.2026, однак вважає заявлену суму 15 300,00 грн завищеною та неспівмірною зі складністю справи, обсягом виконаних робіт і критеріями розумності та пропорційності, визначеними статтями 123, 126 та 129 ГПК України. 
Посилаючись на положення процесуального законодавства та практику Верховного Суду щодо критеріїв співмірності витрат на правничу допомогу, ОСББ «Гоголевський-1» просить суд зменшити заявлені ФОП Рогожаном В.В. витрати на професійну правничу допомогу у справі № 904/1986/22 з 40 900,00 грн до 6 000,00 грн.
У контексті розгляду питання про розподіл судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу та дотримання встановленого законом порядку їх підтвердження, колегія суддів ЦАГС зазначає, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками:
по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; 
по-друге, (1) заявити про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та (2) повідомити про надання відповідних доказів у визначені ГПК України строки; 
по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129, ст. 221 ГПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Пунктом 1 ч. 3 ст.123 ГПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст.126 ГПК України).
Частиною 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як убачається з матеріалів справи та зазначено вище, ФОП Рогожаном В.В. на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подано договір про надання правничої допомоги № 504 від 25.11.2025, додаткову угоду № 1 від 22.12.2025 до нього, рахунки, акти здачі-приймання наданих послуг та документи, що підтверджують оплату таких послуг. Надані документи містять детальний опис виконаних адвокатом робіт та дозволяють встановити їх зміст, обсяг і вартість.
Посилання ОСББ «Гоголевський-1» на те, що частина витрат за період з 05.02.2024 по 22.02.2025 вже була компенсована відповідачу на підставі раніше ухвалених судових рішень, колегія суддів вважає обґрунтованими, оскільки судові витрати не можуть бути стягнуті повторно за одні й ті самі послуги, якщо питання їх компенсації вже було предметом судового розгляду та вирішене судом. Відтак під час вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення підлягають оцінці лише ті витрати, які пов`язані з апеляційним розглядом.
Водночас суд враховує, що справа після скасування попередньої постанови апеляційного суду фактично розглядалася повторно, а значна частина доказової бази та правової позиції сторін уже містилася в матеріалах справи. З огляду на це обсяг роботи адвоката під час нового апеляційного розгляду не може бути прирівняний до первинного розгляду спору в апеляційній інстанції. 
Колегія суддів не погоджується з доводами позивача про відсутність підстав для компенсації витрат на підготовку відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про призначення експертизи та заяви про виклик експерта, адже сам по собі факт того, що відповідні процесуальні документи не були задоволені судом або не вплинули на кінцевий результат розгляду справи, не свідчить про їх безпідставність чи відсутність зв`язку з розглядом спору. 
Право сторони на подання процесуальних документів та реалізацію обраної нею правової позиції є складовою права на професійну правничу допомогу та судовий захист, тому витрати на підготовку таких документів можуть бути віднесені до судових витрат за умови, що вони фактично понесені та не мають очевидно надмірного характеру.
Колегія суддів враховує, що підготовлений відзив значною мірою ґрунтувався на правовій позиції, яка вже раніше була викладена відповідачем у справі, а подані клопотання про призначення експертизи та виклик експерта не потребували значного обсягу юридичної роботи.
Щодо витрат на ознайомлення з матеріалами справи суд зазначає, що такі дії є складовою надання професійної правничої допомоги та можуть враховуватися при визначенні загального розміру витрат. Разом з тим вони не підлягають автоматичному відшкодуванню в заявленому розмірі та повинні оцінюватися судом з точки зору їх необхідності та співмірності.
У ч. 2 ст. 126 ГПК установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК).
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Надаючи оцінку вимогам ФОП Рогожана В.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.
З матеріалів справи вбачається, що зазначені витрати вже були предметом розгляду ЦАГС під час первісного апеляційного перегляду справи. 
За результатами розгляду відповідної заяви судом апеляційної інстанції було ухвалено додаткову постанову від 22.01.2025, якою вирішено питання про часткове задоволення заяви про розподіл судових витрат, понесених відповідачем під час апеляційного провадження у сумі 8 500,00 грн. В решті вимог – відмовлено.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.03.2025 постанову ЦАГС від 07.11.2024 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Водночас наслідком скасування судового рішення є необхідність нового вирішення питання про розподіл судових витрат.
Оскільки постанову ЦАГС від 07.11.2024 було скасовано постановою Верховного Суду від 11.03.2025, результати первісного апеляційного перегляду втратили юридичне значення. Оцінці підлягають витрати на сплату послуг адвоката за перегляд справи в апеляційному порядку, тобто за первісний та повторний апеляційний розгляд.
Оцінюючи заявлені до відшкодування витрати за період апеляційного розгляду суд виходить із критеріїв розумності, необхідності та співмірності, передбачених ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК, з урахуванням характеру спору, обсягу фактично виконаних адвокатом робіт, кількості судових засідань, тривалості розгляду справи, а також те, що частина виконаних процесуальних дій була повторною порівняно з попереднім апеляційним провадженням.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 900,00 грн є завищеною та не повною мірою відповідає критерію співмірності. 
Разом із тим підстав для її зменшення до 6 000,00 грн, як просить позивач, суд не вбачає, оскільки така сума не відображає фактичного обсягу наданої адвокатом правничої допомоги та не забезпечує справедливого балансу між правом сторони на відшкодування понесених витрат і обов`язком іншої сторони компенсувати лише розумні та необхідні витрати.
З урахуванням конкретних обставин справи, обсягу наданих послуг, характеру виконаних процесуальних дій та принципу співмірності суд вважає обґрунтованим визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з ОСББ «Гоголевський-1» на користь ФОП Рогожана В.В., у зменшеному розмірі, який відповідає критеріям реальності, необхідності та розумності судових витрат, такими, що безпосередньо пов`язані з апеляційним розглядом справи, а саме:
- підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу (з урахуванням повторного розгляду справи в апеляційному порядку) – 3 000,00 грн;
- ознайомлення з матеріалами справи, формування правової позиції відповідача, а також підготовка і подання клопотань (з урахуванням повторного розгляду справи в апеляційному порядку) – 4 000,00 грн;
- участь адвоката у судових засіданнях (з урахуванням повторного розгляду справи в апеляційному порядку) 8 000,00 грн.
Загальний розмір зазначених витрат становить 15 000,00 грн.
З урахуванням вищевказаного, колегія суддів вважає такий розподіл витрат відповідає фактичному обсягу наданих послуг, враховує первісний та повторний характер апеляційного перегляду після скасування попередньої постанови, а також забезпечує баланс між правом відповідача-1 на відшкодування понесених ним витрат та обов`язком позивача компенсувати лише розумні, необхідні й співмірні витрати.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 234 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/1986/22 – задовольнити частково.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» (49044, м. Дніпро, вул. Гоголя, буд. 1, код ЄДРПОУ 40574339) на користь фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 15 000,00 грн (П`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) – судових витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині заяви – відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов