Справа № 346/1249/26
Провадження № 2/346/1767/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

12 червня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.
з участю: секретаря: Гломби А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу. Дану позовну заяву мотивує тим, що 07.09.2012 року між нею і відповідачем, ОСОБА_2 , було зареєстровано Виконавчим комітетом Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області, шлюб, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Вказує, що від даного шлюбу вони з відповідачем мають двох спільних малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що вони з відповідачем припинили фактичні шлюбні відносини, з відповідачем не проживають разом, вона з дітьми живе окремо в батьків, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Вказує, що вони стали один до одного зовсім чужими людьми, намірів врятувати сім`ю не має. Зазначає, що подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, зазначає, що вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею ОСОБА_1 , та відповідачем ОСОБА_2 , а також просить після розірвання шлюбу малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , та дочку ОСОБА_4 , залишити проживати з нею.
Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала попередньо до суду клопотання в якому просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 , 07 вересня 2012 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області, актовий запис № 1 (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сторони по справі (а.с.11). Окрім того встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сторони по справі (а.с.12). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати. Згідно з абзацом першим частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Щодо вимоги про залишення дітей сторін проживати разом з позивачем, то суд вважає її такою, що до задоволення не підлягає. Так, Сімейним кодексом України не передбачено залишення проживання дитини з одним із подружжя при розірванні шлюбу, Сімейним кодексом України такий обов`язок не встановлений. Верховний Суд у Постанові від 15.01.2025 року у справі № 755/15383/23, зазначив, що відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Тому позов підлягає до часткового задоволення. 
На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 247 ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 07 вересня 2012 року Виконавчим комітетом Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області, актовий запис № 1 - розірвати. В решті позовних вимог - відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17.06.2026 року.

Суддя: 	Махно Н. В.