ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року	справа № 380/8250/26	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу, –
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області з вимогами:
- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 20994,10 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має статус суб`єкта господарювання, перебуває на основному податковому обліку в органах державної податкової служби, проте тривалий час неналежним чином виконує свої обов`язки щодо своєчасної, повної та регулярної сплати податкових зобов`язань. 
Позивач зазначає, що сума заборгованості є повністю узгодженою, оскільки вона сформована на підставі добровільно поданої відповідачем заяви про обрання спрощеної системи оподаткування та відповідно до щомісячних законодавчих нарахувань. 
Контролюючий орган наголошує на тому, що ним повною мірою вичерпано всі передбачені чинним законодавством заходи досудового врегулювання спору, зокрема, платнику податків було винесено та направлено податкову вимогу, яка не була виконана. 
Оскільки в добровільному порядку відповідач заходи до погашення заборгованості не вживає, позивач звернувся до суду з метою її примусового стягнення.
Ухвалою від 29 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та визначено здійснювати розгляд справи одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії зазначеного процесуального документа для надання письмового відзиву на позовну заяву, обґрунтованих заперечень та доказів, що підтверджують можливе погашення заборгованості.
З метою належного інформування учасника судового процесу, копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29 квітня 2026 року було своєчасно надіслано на офіційну та зареєстровану адресу проживання відповідача засобами поштового зв`язку акціонерного товариства «Укрпошта» (рекомендованим листом із трек-номером R067163555740). 
Як свідчать офіційні відомості про відстеження поштового відправлення, поштова кореспонденція прибула до відділення зв`язку за місцем проживання відповідача та була успішно вручена одержувачу особисто 07 травня 2026 року.
Протягом встановленого судом процесуального строку, а також станом на день розгляду цієї справи, відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. 
Жодних заперечень проти позову, клопотань про продовження строків, пояснень чи доказів, які б спростовували доводи контролюючого органу або свідчили про погашення боргу, до суду не надходило.
Згідно з приписами частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в матеріалах документами. 
Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений, але свідомо не скористався процесуальними правами на захист, суд здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.
Суд повно, всебічно об`єктивно дослідив всі матеріали адміністративної справи, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок та достатність доказів у їх сукупності та
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання, має статус фізичної особи-підприємця та перебуває на основному податковому обліку в Стрийській державній податковій інспекції Головного управління ДПС у Львівській області. 
З метою здійснення своєї підприємницької діяльності відповідач скористався правом на обрання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.
Як встановлено з витягів з інтегрованих карток платника податків та довідки про податкову заборгованість № 2101/5/13-01-016-12 від 23 лютого 2026 року, внаслідок неналежного виконання податкових обов`язків у відповідача утворився податковий борг. 
Станом на 02 квітня 2026 року загальна сума заборгованості перед бюджетом становить 20 994,10 грн, яка є повністю узгодженою та складається з наступних платежів:
З єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) у сумі 14 529,40 грн. Вказана сума заборгованості виникла на підставі добровільно поданої відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 9020813346 від 07 лютого 2025 року та сформувалася у вигляді несплачених у встановлені законом граничні строки щомісячних авансових платежів.
З військового збору, що підлягає сплаті фізичними особами-підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування (код платежу 11011700), у загальній сумі 6 464,70 грн. 
Цей борг сформувався з несплачених щомісячних авансових внесків згідно з відповідними нарахуваннями контролюючого органу: № 5064539/mt від 20.06.2025 на суму 800,00 грн; № 5910046/mt від 20.07.2025 на суму 800,00 грн; № 6773003/mt від 20.08.2025 на суму 800,00 грн; № 7639991/mt від 20.09.2025 на суму 800,00 грн; № 8504080/mt від 20.10.2025 на суму 800,00 грн; № 9378765/mt від 20.11.2025 на суму 800,00 грн; № 10254602/mt від 20.12.2025 на суму 800,00 грн, а також нарахування № 5064539/mt від 20.06.2025 на суму 864,70 грн.
З метою забезпечення виконання обов`язку зі сплати податків та дотримання обов`язкового досудового порядку врегулювання спору, Головним управлінням ДПС у Львівській області було сформовано та надіслано на податкову адресу боржника податкову вимогу форми «Ф» від 30 липня 2025 року № 0014586-1306-1301.
Як підтверджується відомостями відстеження поштового відправлення за штрих-кодовим ідентифікатором (ШКІ) № 067057529994, вказана податкова вимога вручена відповідачу особисто 07 січня 2026 року.
Незважаючи на вжиття контролюючим органом заходів стягнення та обізнаність відповідача про наявність боргу, стягувана в межах цієї адміністративної справи сума заборгованості в добровільному порядку до бюджету не сплачена.
Відповідно до положень статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Зазначена норма Основного Закону України закріплює безумовний, загальнообов`язковий та імперативний обов`язок кожного громадянина та суб`єкта господарювання брати участь у фінансовому забезпеченні функціонування держави. Податки є головним джерелом формування державного бюджету, а тому їх своєчасна та повна сплата становить базовий суспільний інтерес.
Принцип загальності оподаткування та невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства також є однією з основних засад податкового законодавства України, що прямо передбачено підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України (далі – ПК України).
Водночас, за приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та деталізує порядок їх адміністрування, є Податковий кодекс України.
Згідно з вимогами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Цей обов`язок є первинним і не може бути скасований, відстрочений чи проігнорований платником на власний розсуд, за винятком випадків, прямо встановлених законом.
Пунктом 36.1 статті 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. 
Відповідно до пунктів 38.1 та 38.2 статті 38 ПК України, належним виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, – податковим агентом або представником платника податку.
Правові наслідки невиконання або неналежного виконання платником податків свого податкового обов`язку чітко визначені положеннями підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Відповідно до цієї норми, податковий борг — це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. Отже, ключовою передумовою для ініціювання процедури стягнення є факт узгодженості суми та пропуск законодавчо встановленого строку для її сплати.
Досліджуючи правову природу виникнення заборгованості відповідача зі сплати єдиного податку з фізичних осіб, суд звертає увагу, що правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності врегульовані Главою 1 Розділу XIV ПК України. 
Згідно з пунктом 291.2 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності – це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою.
Відповідно до абзаців першого та другого пункту 295.1 статті 295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період наперед.
Приписами пункту 295.2 статті 295 ПК України передбачено, що нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку. 
З системного аналізу наведених норм слідує, що обов`язок щодо щомісячної сплати фіксованих авансових внесків з єдиного податку виникає автоматично, в силу прямої вказівки закону, безпосередньо на підставі власноруч поданої платником заяви про обрання спрощеної системи оподаткування. Сформовані таким чином податкові зобов`язання набувають статусу остаточно узгоджених з моменту настання граничного строку їх сплати та жодним чином не залежать від факту фактичного здійснення суб`єктом господарської діяльності, наявності чи відсутності прибутку. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у визначені законом строки обов`язкові щомісячні авансові платежі до бюджету відповідачем не перераховувалися, внаслідок чого виник і накопичився податковий борг у заявленому позивачем розмірі — 20 994,10 грн.
Оцінюючи дотримання позивачем процедури досудового врегулювання та примусового стягнення боргу, суд керується пунктом 59.1 статті 59 ПК України, яким визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення. 
Згідно з пунктом 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, а також попередження про наслідки його несплати та можливі заходи примусового стягнення.
Разом з тим, суд акцентує увагу на положеннях пункту 59.5 статті 59 ПК України, якими чітко встановлено: якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. 
Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не погашений в повному обсязі, нова податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Ця норма звільняє контролюючий орган від обов`язку щомісяця формувати нові вимоги у разі системного накопичення боргу платником. 
Процедура винесення та направлення податкової вимоги від 30.07.2025 року № 0014586-1306-1301 судом детально перевірена та визнана такою, що повністю відповідає приписам чинного податкового законодавства. 
Вручення цієї вимоги особисто відповідачу підтверджується належними доказами. 
Наділяючи контролюючі органи відповідними владними повноваженнями для захисту фінансових інтересів держави, підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України закріплює право органів ДПС звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.
Механізм примусового стягнення деталізовано у статті 95 ПК України. Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. 
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів провадиться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. 
Крім того, згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку – фізичної особи.
Суд також бере до уваги положення пункту 102.4 статті 102 ПК України, відповідно до якого у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, податковий борг може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня його виникнення. 
Звернення позивача до суду із цим позовом відбулося в межах встановленого законодавцем строку давності, що робить заявлені вимоги процесуально прийнятними.
Перевіряючи підстави для ухвалення рішення, суд спирається на частину першу статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі — КАС України), відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд констатує, що позивач у повній мірі виконав свій процесуальний обов`язок щодо доказування обставин справи, надавши вичерпні, належні, достовірні та допустимі письмові докази. Ці докази підтверджують факт нарахування податкових зобов`язань, їх узгодженість, наявність заборгованості у загальному розмірі 20 994,10 грн, а також дотримання досудового порядку стягнення.
Натомість відповідач у визначений судом процесуальний строк свого відзиву на позовну заяву не надав та жодних доводів податкового органу не спростував. Доказів повного або часткового добровільного погашення заявленої суми боргу матеріали адміністративної справи також не містять. За таких обставин, зважаючи на доведеність факту тривалого порушення фінансових інтересів держави з боку платника податків, позовні вимоги є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та його територіальні органи звільняються від сплати судового збору в частині стягнення сум податкового боргу. 
Оскільки позивач законодавчо звільнений від сплати судового збору та фактично його не сплачував, а доказів понесення сторонами інших видів судових витрат матеріали справи не містять, відповідно до приписів частини другої статті 139 КАС України судові витрати у цій справі розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 73-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до відповідного бюджету податковий борг у сумі 20 994 (двадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 10 копійок.
3. Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 29 червня 2026 року.

Суддя Коморний О.І.