ЗАОЧНЕ Рішення
ІмЕНЕм України

справа № 521/3334/26
провадження № 2/521/4028/26

13 травня 2026 року  м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
ВСТАНОВИВ:

 
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вказує, що відповідач постійно ухиляється від сплати аліментів по відкритому виконавчому провадженню, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. 
Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів 01.08.2016 року по день звернення до суду, тобто до 05.03.2026 року, в розмірі 40017 (сорок тисяч сімнадцять) гривень 61 (шістдесят одна) копійка.
Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. 
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2016 року у справі №520/9193/16-ц з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 01.08.2016 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
На виконання вказаного рішення Київським районним судом міста Одеси 10.02.2017 року видано виконавчий лист №520/9193/16-ц, який на теперішній час перебуває на виконанні в Хаджибейському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, виконавче провадження №58319756.
Відповідно до розрахунку заборгованості із сплати аліментів у ВП №58319756, виконаним головним державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Малогою Д.А., заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.02.2026 року складає 118060 (сто вісімнадцять тисяч шістдесят) гривень.
Судом встановлено, що відповідачем з серпня 2016 року до лютого 2026 року не сплачено жодних коштів для виконання виконавчого листа №520/9193/16-ц, що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментах у ВП №58319756 від 01.04.2019 року, 23.09.2020 року, 16.02.2026 року.
За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Як зазначено у ч.1 ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного.
Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.
Вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Позивачем здійснено та надано суду розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. 
Відповідно до нього загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на дату звернення до суду становить 40017 (сорок тисяч сімнадцять) гривень 61 (шістдесят одна) копійка.
Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону.
Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів.
З огляду на викладене, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів з 01.08.2016 року по день звернення до суду, тобто до 05.03.2026 року, в розмірі 40017 (сорок тисяч сімнадцять) гривень 61 (шістдесят одна) копійка.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року№10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.
Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок.
Керуючись, ст. ст. 141, 180, 184, 196 СК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд 
Вирішив:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів – задовольнити.
 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів з 01.08.2016 року по день звернення до суду, тобто до 05.03.2026 року, в розмірі 40017 (сорок тисяч сімнадцять) гривень 61 (шістдесят одна) копійка. 
 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до спеціального фонду державного бюджету судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:   О.Михайлюк
13.05.26