Провадження номер 2/741/527/26
Єдиний унікальний номер 741/43/26

ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ
іменем України

06 липня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого - судді Крупини А.О.,
з участю секретарів судового засідання Кузьменка І.С., Богдан Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

08 січня 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» Олексій Поляков звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7657211 на суму 10500 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Для отримання кредиту відповідач перейшов на сайт кредитодавця та ознайомився з правилами надання коштів у кредит, самостійно обрав час для ознайомлення з правилами, добровільно виявив бажання отримати кредитні кошти. У подальшому відповідач самостійно обрав бажані умови кредитування та продовжив реєстрацію на сайті кредитодавця, підтвердив надання згоди на обробку персональних даних, вказав особисті засоби зв`язку, створив пароль до Особистого кабінету. У зв`язку з цим первісний кредитор створив обліковий запис (Особистий кабінет) позичальника і інформаційній системі. Одночасно відповідач підтвердив, що введений одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом, який використовуватиметься ним як аналог власноручного підпису при укладенні договору. Після входу до Особистого кабінету відповідач продовжив реєстрацію, заповнивши пусті поля електронної анкети для отримання кредиту. Перед подачею заявки він ще раз підтвердив бажані умови кредитування та зареєстрував банківські рахунки/платіжні картки для перерахування коштів та здійснення погашення кредитної заборгованості. 
Оскільки первинним кредитором було прийнято рішення щодо надання кредиту, в Особистому кабінеті відповідача була сформована та розміщена пропозиція укласти електронний договір (оферти) у формі електронного кредитного договору, що містила всі істотні умови правочину. Після підтвердження своєї повної обізнаності та згоди з усіма істотними умовами кредитного договору та ознайомлення з правилами прийняття пропозиції (оферти) свідчить натиснута відповідачем кнопка в Особистому кабінеті, після чого отримав від первісного кредитора одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, який увів, тим самим підтвердивши підписання кредитного договору, що є належним і допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Після здійснення акцепту позичальником кредитодавець також підписав кредитний договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи. 
На виконання умов кредитного договору 06.03.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «Пейтек» на платіжну картку № НОМЕР_8, тим самим виконавши свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. 
23.10.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
16.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 16/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
При укладенні кредитного договору первісний кредитор та відповідач узгодили всі істотні умови, зокрема, розмір кредиту, грошову одиницю, строк та умови кредитування. Таке погодження умов, а також підписання кредитного договору відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину.
Однак, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, що призвело до виникнення заборгованості, яка на момент подання позовної заяви становить 43470 грн та складається з: 10500 грн - заборгованості по тілу кредиту; 27720 грн - заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом, 5250 грн - заборгованість за штрафними санціями (пеня, штрафи).
ТОВ «ФК «Ейс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024 у розмірі 38220 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2026 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 31 березня 2026 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачеві - строк для подання відповіді на відзив. Також цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано з АТ «Універсал Банк»: 1. інформацію, чи емітувалася на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , платіжна карта НОМЕР_3 ;
2. інформацію про факт зарахування коштів на платіжну карту (маска карти) НОМЕР_3 , за період з 6 березня 2024 року по11 березня 2024 року у сумі 10500,00 грн, емітент карти - АТ «Універсал Банк»;
3. інформацію, чи емітувалася будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
4. інформацію, чи є/був номер телефону НОМЕР_4 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки НОМЕР_3 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
5. У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на платіжну карту - маска карти НОМЕР_3 , за період з 6 березня 2024 року по 11 березня 2024 року у сумі 10500,00 грн витребувати інформацію у вигляді первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищевказані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтвердять факт зарахування коштів на рахунок - маска карти НОМЕР_3 ; повного номера рахунку маска картки НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
6. У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_4 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за платіжною карткою маска карти НОМЕР_3 , витребувати номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за платіжною карткою маска карти НОМЕР_3 .
12 березня 2026 року до суду надійшли витребувані від АТ «Універсал Банк» докази.
Ухвалою суду від 31 березня 2026 року розгляд справи було відкладено до 06 липня 2026 року у зв`язку з першою неявкою в судове засідання відповідача. 
У судове засідання представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» О.Поляков не з`явився, у позовній заяві просив суд розгляд справи здійчнювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач, який був належним чином повідомленим судом про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання в порядку ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав.
Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.
Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За письмовою згодою позивача суд постановив 06 липня 2026 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, робить нижченаведений висновок.
Судом встановлено, що 06 березня 2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7657211 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір) (а. с. 39-48).
Відповідно до п. п. 1.2.-1.3. кредитного договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 10500,00 гривень. Тип кредиту - кредит. 
Відповідно до п. 1.4. кредитного договору строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. 
Згідно з п. 1.5. кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:
п. 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору.
п. 1.5.2. Знижена процентна ставка становить 2,09 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 05.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.
Відповідно до п. 1.6. кредитного договору метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби. 
Згідно з п. 2.1. кредитного договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_5 . 
Відповідно до п. 2.2. кредитного договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення договору. Дати надання кредиту: 06.03.2024 або 07.03.2024. 
У графі 10 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» зазначено особисту інформацію позичальника ОСОБА_1 : РНОКПП, реквізити паспорта, поштову адреса, номер телефону, адресу електронної пошти, а також наявна відмітка про накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором А7086, 06.03.2024 13:54:13. 
Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 7657211 від 06 березня 2024 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої, якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в графіку платежів, будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, у зв`язку з чим будуть мати такі значення: усього сума платежів за розрахунковий період складе - 93660,00 грн, усього сума процентів за користування кредитом складе - 83160,00 грн, реальна річна процентна ставка складе - 47541,10 % річних; загальна вартість кредиту складе - 93660,00 грн. Указаний додаток до кредитного договору також підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А7086 (а. с. 47-48). 
Також відповідач таким же чином підписав і паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), у якому визначені основні умови кредитування, які збігаються з умовами кредитного договору № 7657211 від 06 березня 2024 року (а. с. 67-69). 
Тобто договір про надання споживчого кредиту № 7657211 від 06 березня 2024 року відповідачем підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора KS1216. 
З урахуваннями викладеного, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Листом ТОВ «Пейтек» щодо здійснення переказу грошових коштів підтверджено, що в рамках Договору про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16.02.2022 (втратив чинність 04.07.2024) та Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_6 від 04.07.2024 (чинний з 04.07.2024) було успішно перераховано кошти на користь фізичної особи від ТОВ «Авентус Україна» 06.03.2024 13:55:07 на суму 10500 грн (а. с. 27-28).
Крім того, отримання відповідачем кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором підтверджується повідомленням АТ «Універсал Банк» від 12 березня 2026 року. Так, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів АТ «Універсал Банк» повідомило суд, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_7 . За період з 06.03.2024 по 11.03.2024 на вказану платіжну картку було зараховано платіж у сумі 10500 грн. Також АТ «Універсал Банк» надано виписку з рахунка клієнта до вищевказаної картки за період з 06.03.2024 по 11.03.2024, з якої судом встановлено, що 06.03.2024 о 13:55:07 на вищевказану платіжну картку ОСОБА_1 відбулося зарахування переказу в сумі 10500 грн (а. с. 118-120). 
Позивач указує на те, що відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав, унаслідок чого виникла заборгованість у сумі 38200 грн, що складається з: 10500 грн - заборгованості по тілу кредиту, 27720 грн - заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом (а. с. 62-66).
23.10.2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати клієнту грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнтові. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1 договору факторингу) (а. с. 11-15).
Оплата за відступлення права вимоги згідно з реєстром прав вимоги № 1 від 23.10.2024 та договором факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2024 на суму 3217772 грн підтверджується наданою суду копією платіжної інструкції АТ «Універсал Банк» від 30.10.2024 № 166 (а. с. 80).
На виконання умов договору факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу від 23.10.2024 (а. с. 81) та реєстр боржників до договору факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2024, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024 на суму 43470 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 10500 грн, заборгованості по відсотках - 27720 грн; заборгованість за штрафами, пенею - 5250 грн (не входить до складу позовних вимог) (а. с. 9-10).
16.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 16/05/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнтові. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1 договору факторингу) (а. с. 75-78).
Оплата за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 16/05/25-Е від 16.05.2025 підтверджуються наданими суду копіями платіжних інструкцій АТ «Універсал Банк» від 27.11.2025 № 460, від 27.11.2025 № 459, від 28.11.2025 № 465 (а. с. 70-71).
На виконання умов договору факторингу № 16/05/25-Е від 16.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу від 16.05.2025 (а. с. 72) та реєстр боржників до договору факторингу № 16/05/25-Е від 16.05.2025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024 на суму 43470 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 10500 грн, заборгованості по відсотках - 27720 грн; заборгованість за штрафами, пенею - 5250 грн (не входить до складу позовних вимог) (а. с. 73-74).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
У силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною восьмою статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожний електронний правочин вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
За приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Так, наявними в матеріалах доказами, наданими стороною позивача, підтверджується, а стороною відповідача не спростовано, що при підписанні кредитного договору № 7657211 від 06.03.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) сторонами було погоджено всі істотні умови договору. Відповідачем вказаний договір був підписаний за допомогою електронного підпису, створеного за допомогою одноразового ідентифікатора.
Жодних обставин, які б вказували на нікчемність договору, суду не надано. Правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання.
На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» надало лист, виданий ТОВ «Пейтек», відповідно до якої товариство повідомляє про успішність операцій, зокрема, про успішну операцію щодо перерахування коштів у розмірі 10500 грн 06.03.2024 о 13:55:07. Окрім цього, отримання відповідачем коштів у сумі 10500 грн підтверджується інформацією, наданою АТ «Універсал Банк», якою підтверджено належність карткового рахунку відповідачеві та зарахування на нього коштів 06.03.2024 о 13:55 у сумі 10500 грн.
Указані докази суд уважає належними та достатніми для того, щоб зробити висновок про належне виконання первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» свого обов`язку щодо надання відповідачу кредитних коштів за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024.
Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами відповідач суду не надав, як і не надав доказів належного виконання кредитного зобов`язання на користь первісного кредитора.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Ураховуючи надані суду копії договорів факторингу, актів приймання-передачі реєстрів боржників до договорів факторингу, витяги з реєстрів боржників, платіжних інструкцій про оплату за відступлення прав вимог, суд уважає доведеним, що відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів факторингу, а тому до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024, здійсненої ТОВ «Авентус Україна», убачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 43470 грн, яка складається із 10500 грн заборгованості за тілом кредиту, 27720 грн заборгованості за процентами, 5250 грн штрафу (не входить до складу позовних вимог).
ТОВ «ФК «Ейс» надано належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024. Тобто відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «Ейс».
На підставі вищевикладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі понад 10500 грн є доведеними, а тому стягненню з відповідача підлягає 10500 грн заборгованості за тілом кредиту.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 27720 грн. 
Оцінюючи розрахунок заборгованості відповідача за процентами за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024 (а. с. 62-66), суд установив, що нарахування процентів за кредитним договором здійснювалося в період з 06.03.2024 по 04.07.2024 (тобто 121 кал. день) за процентною ставкою 2,20 % у день від суми кредиту. Однак, суд ураховує, що стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнена Законом № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року частиною 5, якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав законної сили 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Закон № 3498-IX набрав чинності 24 грудня 2023 року, кредитний договір укладено 06.03.2024.
Тобто вимоги п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», діють лише щодо договорів про споживчий кредит, які були укладені до набрання чинності цим Законом (до 24.12.2023) і лише, якщо строк їх дії продовжувався після набрання чинності цим Законом.
У зв`язку з наведеним, оскільки кредитний договір у цій справі був укладений 06.03.2024, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», то на нього не поширюється п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Тому суд уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості відповідача за відсотками. 
Нарахування процентів у період з 06.03.2024 по 04.07.2024 (тобто 121 кал. день) здійснюється таким чином: 10500,00 грн (тіло кредиту) х 121 день х 1 % = 12705 грн.
А, отже, заборгованість за процентами по кредитному договору становить 12705 грн, і саме такий розмір заборгованості за процентами підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024 у розмірі 23205 грн, з яких: 10500 грн - заборгованість по тілу кредиту та 12705 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд робить нижченаведений висновок.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обгрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги.
Згідно з положеннями п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000,00 грн та підтверджуються копіями: договору № 20/08/25-01 про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року (а. с. 59-60); додаткової угоди № 25771219588 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, датованої 11.09.2025 (а. с. 58); протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 (а. с. 60, зворот); акта прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого вартість наданих товариству адвокатом послуг становить 7000,00 грн (а. с. 57); свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10 гр. Соломка О.В. (а. с. 51); довіреності від 11 серпня 2025 року (а. с. 50).
З акта прийому-передачі наданих послуг вбачається, що клієнту - товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» - було надано виконавцем - адвокатським бюро «Соломко та партнери» - такі послуги: 
- складання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024 - 5000,00 грн; 
- вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024 - 1000,00 грн;
- підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 , - 500,00 грн;
- підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 7657211 від 06.03.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500,00 грн.
Суд з огляду на критерій обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, ціни позову, складності справи, часткового задоволення позовних вимог (позов задоволено на 60,71 %) уважає, що витрати на правничу допомогу мають бути відшкодовані у розмірі 4249,70 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволені частково (на 60,71 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 1616,34 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137,141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», ЄДРПОУ 42986956, заборгованість за договором № 7657211 від 06.03.2024 у сумі 23250 (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 10500 гривень; заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом - 12705 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», ЄДРПОУ 42986956, судовий збір у розмірі 1616 (одна тисяча шістсот шістнадцять) гривень 34 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4249 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) гривень 70 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: 02090, місто Київ, вул. Алматинська, буд. 8, оф. 310а, ЄДРПОУ 42986956;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення складено 06 липня 2026 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА